10 A. E. NORDENSKIÖLD, 



ha/va uppkommit samtidigt med gneisen eller ock hafva blifvit bildade genom en lokal för- 

 ändring af den omgif vande bergmassan, förmodligen förorsakad genom infiltration af mi- 

 neralhaltigt vatten. 



b) Kristalliniska skifferarter. Genom vexlande lager af gneis och kornig kalk 

 öfvergår föregående bildning småningom till de kristalliniska skifferarter, som i synner- 

 het uppträda starkt utvecklade på Wijde Bays östra strand. Lagren äro derstädes nä- 

 stan lodräta samt stryka från norr till söder. Hufvudmassan utgöres af hornblende- 

 skiffer och qvartsit, hvilka här och der vexla med talk- eller glimmerskiffer samt en 

 art hälleflinta eller felsit-porfyr. Tvenne i Blomstrands arbete ') anförda genomskär- 

 ningar, den ena af strandklipporna vid Mossel Bay, den andra från Aldert Dirkses Bay, 

 gifva en tydlig bild af den märkvärdigt ofta upprepade lagervexling, som karakteriserar 

 bergen på östra stranden af Wijde Bay, och hvars närmare studium utan tvifvel skulle 

 gifva många vigtiga bidrag till läran om de plutoniska och metamorfiska bergarternas 

 förhållande till hvarandra. På det förra stället uppträda enligt Blomstrand, inom en 

 sträcka af 50 alnar, fullkomligt likformigt lagrade skikter af: tunnskifrig qvartsit, kri- 

 stallinisk hornblendeskiffer, tydligt utpräglad granit med jernglans, blekgrön talkskiffer, 

 en egendomlig tät bergart med insprängda kristaller af feltspat, ett slags felsit porfyr. 



Att döma af den massa lösa block af kristalliniska bergarter, hvilka ligga kring- 

 spridda på Wijde Bays östra strand och ofta utgöra hufvudmassan i der befintliga gamla 

 moräner, skulle mäktiga granit- och gneisberg äfven förekomma mera i det inre af 

 landet söder om Wijde Bay. De höga Hornsundsfjellen och kanske större delen af den 

 längre söderut belägna halfön torde likaledes vara bildad af hithörande bergarter. De 

 kristalliniska skifferarterna på Spetsbergen äro öfverallt upprättstående med så ofta 

 upprepad veckning, att det varit omöjligt för oss att ens ungefär bestämma formatio- 

 nens mäktighet. 



n. Hecla Hook formation. 



Närmast granitgneisen möter man merändels mäktiga sedimentära lager, sanno- 

 likt tillhörande siluriska eller devoniska tidskiftet, hvilka jag i brist på något annat 

 namn uppkallat efter det berg, Hecla Hook, der dessa lager träffas på det mest om- 

 vexlande sätt utbildade. Formationen har en ofantlig utbredning på Spetsbergen och 

 utmärker sig genom fullkomlig brist på försteningar, en brist så mycket mera påfal- 

 lande, som hithörande vackra skiffer- och kalklager tyckas vara särdeles lämpliga för 

 bevarande af organiska lemningar. 



Nästan öfverallt, der Hecla Hook formationen uppträder, stryka dess skikter 

 från N. — S. samt äro så starkt, uppresta och veckade, att det blir ganska svårt att be- 

 stämma deras relativa ålder. Efter en noggrann jemförelse af de profiler, som vi aftecknat 

 från åtskilliga olika ställen, tror jag mig dock kunna för dem uppställa följande lagerföljd: 



1 (Nederst). Grå kalk, genomkorsad af hvita kalk- och qvartsådror. Norra 

 stranden af Cap Wrede, vestra sidan af Hecla Hook, Kors-Bay, English Bay, Död- 



x ) Jemför ofvan anförda afhandling af Blomstrand, s. 11 — 13. 



