14 A. E. NORDENSKIÖLD, 



Då man från vester till öster åtföljer norra stranden af Bel Sound, börjande med 

 tredje bergspetsen vester om mynningen till van Mijens Bay, så möter man: 



1) Upprättstående lager af en hvit sandsten, som är ytterst hård och saknar 

 hvarje spår till försteningar. Emellan dessa hvita, från norr till söder strykande sand- 

 stenslager möter man stundom föga breda lager af en mera mörkfärgad sandsten. Öster 

 om denna sandstensbildning, hvilken är ganska mäktig och upptager hela den yttersta af 

 de tre bergsspetsar, som ligga vester om Frithiofs glacier, träffar man först, såsom man 

 kan sluta af från fjellet nedrasade stenar, ett obetydligt lager af konglomerat och sedan: 



2) En mycket hård och oren, såväl i friskt brott som sedan den blifvit af vatten 

 och atmoäferilier anfrätt, grå kalk, här och der innehållande skal af Enomphalus, Pro- 

 ductus, stammar af Cyatophyllum, taggar af Echinoider, m. m. Nästan hela den mel- 

 lersta af de tre vester om glacieren liggande bergstopparna upptages af denna formation, 

 hvilken innehåller samma försteningar som lagren på Cap Fanshawe och de understa 

 försteningsförande lagren på norra stranden af Klaas Billen Bay. 



3) och 4) Lager tillhörande öfre af delningen af bergkalk-formation, nemligen: 



3) En lös, grå kalk, nästan helt och hållet bestående af vackra och väl bibehållna för- 

 steningar, förnämligast Brachyopoder, hvilka tillhöra samma arter som försteningarne från 

 Lovens och Angelins berg i Straitet. Till följd af det betydliga fjellras, som här liksom 

 öfverallt på Spetsbergen betäcker den fasta klyften på de ej alldeles tvärbrant stupande 

 bergsidorna, var jag icke i tillfälle att iakttaga dessa, förmodligen ej synnerligen mäktiga 

 lager i anstående klyft, men väl träffade jag på stranden kantiga, från dessa lager här- 

 rörande kalkstycken, hvilka en strid, under snösmältningstiden vattenrik bäck tydligen 

 fört med sig från den ofvanliggande bergskammen. Tillsammans med denna lösa för- 

 steningsförande kalk träffas bitar af en egendomlig breccia, bestående af kantiga, med 

 ett grått bindemedel sammankittade stycken af en hvit kiselblandad kalk. Dessa i 

 breccian inneslutna kalkstycken äro alldeles skarpkantiga, mycket lösa och hafva full- 

 komligt utseende af krita. Möjligen har detta lager bildat sig samtidigt med den 

 hyperitmassa, som äfven vid Bel Sound mellanlagrar de sedimentära formationerna, 

 och som numera dels alldeles upptager en del af det mellersta berget vid fjordens 

 mynning, dels såsom ett svart horisontelt lager bildar sjelfva den öfversta kammen på 

 ett af de inre fjellen. Redan emellan de till 1 och 2 hörande lager ligga några föga 

 mäktiga bäddar af skiktad qvarts, hvilka, såvidt jag vid flygtig undersökning kunnat be- 

 döma, alldeles sakna försteningar, men först öster om kalklagren uppträda likväl dessa 

 qvartsmassor i något större mängd och bilda andra afdelningen i denna grupp, nemligen: 



4) Mer eller mindre ren, skiktad, mörk kisel, med Productus, Spirifer m. m. 

 Dessa lager, utmärkta genom sin synnerliga rikedom på kisel, äro ytterst täta och 

 hårda, så att man endast med svårighet kan lösslå några exemplar af de vackra och 

 företrädesvis stora försteningar, man finner i dem. På den långa ö, som afstänger myn- 

 ningen till van Mijens Bay, kan man se en utmärkt vacker genomskärning af dessa oftast 

 upprättstående, men merändels, isynnerhet på öns östra sida, åt öster brant stupande samt 

 ungefär från norr till söder stakande qvarts-skikt. Man kan möjligen dela dessa lager 

 i två skilda afdelningar, nemligen a) en grå, genom vittring i luften gulbrun, ytterst 

 tät och svårt söndersplittrad kiselskiffer, hvilken i friskt brott visar sig alldeles homo- 

 gen, men då den en längre tid varit utsatt för atmosferiliernas inverkan, till följd af 



