26 A. E. NORDENSKIÖLD, 



Emellan dessa skikter finner man lager af en blå lerskiffer med fiskleinningar, och 

 högre upp sandsten med Platanusblad och trenne kolbäddar liksom invikna, så att en 

 del lager blifvit fullkomligt omkastade och skenbart öfVerlagra yngre bäddar. Hufvud- 

 flötsen är åtminstone på en del ställen mycket mäktig (på ett ställe ända till 8 fot), 

 blottad eller nära i dagen på en sträcka af minst en | mil, med mer eller mindre lod- 

 rät stupning. Då härtill kommer, att den endast genom ett långsamt sluttande låg- 

 land af ett par tusen alnars bredd skiljes från stranden af en bland Spetsbergens bästa 

 hamnar, så torde den helt säkert i en framtid kunna blifva af vigt åtminstone för 

 de polarexpeditioner, som välja Spetsbergen till utgångspunkt för sina sträfvanden 

 mot norden. 



Såsom inan af ofvanstående ser, bildar den tertiära formationen flerestädes mer 

 än tusen fot mäktiga lager af lerskiffer och sandsten, och man ägde skäl att vänta, att 

 i dem åtminstone någonstädes finna skal af snäckor, m. m. Detta är dock icke för- 

 hällandet. Spetsbergens tertiära bildning utmärker sig tvärtom genom en fullkomlig- 

 brist på djurlemningar, kanske dock med undantag af den möjligtvis hithörande ler- 

 skiffern från Kings Bay, i h vilken Blomstrand påträffade fiskfjäll. 



Äfven vextlemningarne äro ytterst sällsynta och illa bibehållna, så att vi endast 

 lyckats insamla ett ganska ringa antal någorlunda väl bibehållna aftryck, hvilka 

 för Öswald Heers skarpa blick visat sig tillhöra 16 skilda arter. Han meddelar om 

 dem följande l ). 



"De fossila växter, som blifvit mig till undersökning öfverlemnade, voro insamlade 

 på trenne ställen, nemligen i Kings Bay (78° 56' N. Br.), i Isfjorden vid Green Harbour 

 (78°) och på Kolfjellet i Bel Sound (77° 50). De ligga inneslutna i en hård, temligen 

 grofkorning sandsten, hvilken är ganska ogynnsam för erhållandet af vackra växtaftryck, 

 och detta så mycket mer, som den splittrar sig särdeles oregelmässigt. På de flesta 

 stufferna är bladsubstansen ännu för handen och bildar ett mörkt, stundom svart, tunnt 

 öfverdrag på stenen; pä andra är densamma alldeles försvunnen och blott bladnerverna 

 visa sig såsom aftryck i stenmassan. Till följd af de till undersökning föreliggande 

 styckenas ofullständighet är deras bestämning svår och fordrar ett noggrannt studium. 

 Emellertid har det lyckats mig att urskilja 16 arter, hvilka jag nu går att uppräkna. 



1. Gyninogramme(?) Blomstrandi Hr. n. sp. Kings Bay i en lösare sandsten än 

 de nedan omnämnda poppel- och lindarterna. 



En vacker ormbunke med parbladigt stamblad och oskaftade, pardelade småblad, 

 lik Sphenopteris recentior Ung. och den ännu lefvande Gymnogramme calomelanos Kaulf. 



2. Filicites deperditus Hr. Bel Sound på ravinerna vid Kolfjellet. 



Endast ett fragment af bladskaftet och några småbladsrester, hvilket gör hvarje 

 närmare bestämning omöjlig och blott så till vida är af intresse, som det visar, att en 

 större ormbunke med tjockt bladskaft en gång här förefunnits. 



3. Equisetum arcticum Hr. n. sp. Kings Bay. 

 Blott några stängelrester och ett stycke af slidan. 



*) Oswald Heer. Om de af A. E. Nordenskiöld och C. W. Blomstrand på Spetsbergen funna fossila 

 vexter. Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1866. N:o 6. 



