SPETSBERGENS GEOLOGI. ?>'.'> 



Hvarje af dessa lager utgör ett lösryckl blad ur polarländernas geologiska Instorm, 

 och om också luckorna emellan dem äro alltför stora för atl gifva en sammanhän- 

 gande l>il<l utaf de förändringar, som försiggått inom denna trakt af jorden, så gifva 

 do dock till följd af Spetsbergens afskilda läge i polens granskap mangel vigtigl bidrag 

 till vart jordklots historia. 



Liksom i alla öfriga trakter af jorden har också på Spetsbergen land och haf 

 otaliga gånger vexlat. Undre afdelningen af Heckla Hook formationen visar sig tydligen 

 genom sina fina, mäktiga lerskiffrar vara en hafsbildning, aflagrad långt från lund. Den 

 öfre afdelningen utgör deremot en strandbildning, till hvilket materialet blifvit lemnadl 

 genom söndergrusning af föregående lager. De konglomeratcr, som tillhöra denna afdel- 

 ning, bestå nemligen af rullade qvartsit- och lerskifferbitar af fullkomligt samma ut- 

 seende som de qvartsiter och lerskiffrar, hvilka träffas anstående vid Heckla Hook. En 

 betydligare kontinent måste då hafva funnits i dessa trakter. Bergkalkformation är 

 en hafsbildning, såsom bristen på konglomerater utvisar, aflagrad temmcligen långt från 

 land. Gipslagren vid stränderna af Klaas Billen Bay häntyda dock derpå, att i dessa 

 trakter äfven under detta tidskifte förefunnits en kringsluten hafsvik, som intorkat, 

 sedan den blifvit genom förändringar i landets nivå skild ifrån hafvet. Mäktiga 

 aflagringar af platonisk ') sand eller af vulkanisk aska hafva flere gånger egt rum 

 under denna tidsperiod, utan att dock åstadkomma något väsentligt afbrott i djurlifvet. 



Så väl bergartens beskaffenhet som försteningarne antyda, att åtminstone öfre af- 

 delningen af trias formationen blifvit aflagrad nära land, och detta tyckes äfven vara fallet 

 med en del af den kisrika juran. Materialet till de sandstenar, som tillhöra dessa for- 

 mationer, måste härröra från några fullständigt förstörda eller åtminstone ej af oss i 

 anstående klyft påträffade lager. Äfven under dessa perioder hafva mäktiga hyperit- 

 bäddar bildat sig, hvilka mellanlagra de sedimentera skikterna. 



Miocen formationen är, såsom redan nämndes, en sötvattenbiklning, och en vid- 

 sträckt kontinent existerade då i dessa trakter. 



Alla försteningar, som blifvit funna på Spetsbergen, häntyda derpå, att den när- 

 varande fördelningen af klimatet på jordytan börjat under de allra senaste geologiska 

 tidskiftena, att den uppfattning vi för det närvarande hafva om kontrasten emellan 

 eqvatorial- och polarklimat icke ens är tillämplig på de tidskiften, som närmast före- 

 gått nutiden. De stora korallerna — vi hafva t. ex. hembragt en korall från Klaas 

 Billen Bay, som höll öfVer en aln i genomskärning — de praktfulla Produktus- och 

 Spirif er-arterna från bergkalken hafva tydligen fordrat ett varmt, sannolikt till och med 

 tropiskt klimat, och af Ammoniterna och Saurie-lemningarne i trias och juran, Platanus 

 och Taxodium aftrycken från miocenlagren kan man sluta, att detta endast småningom 

 förändrats, så att det ännu under miocenticlen varit mildt och gynnsamt för en yppig 

 skogsvegetation. 



Men hurudan har öfvergången varit emellan miocenperioden och nutidens gla- 

 cialbildning? Hvilka djur och vexter kunde under miocen- och den europeiska glacial- 

 perioden trifvas i polens granskap? Derom lemna våra undersökningar på Spetsbergen 



') D. v. s. sand uppkommen geuom söndergrusning af äldre plutoniska bergarter. 



K. Vet. Akaii. Handl. B. 6. N:o 7. 



