B. 



cthm år 1826 framkastade kaptenen vid Engelska Marinen E. Sabine 1 ) i ett bref 

 till vice presidenten fur Royal Society i London M:r Davies Gilbert det förslag, att 

 engelska regeringen skulle låta utföra en meridianmätning på Spetsbergen. Sabine 

 hade sjelf några år förut en kort tid uppehållit sig vid Spetsbergens kuster, för an- 

 ställande af pendel-iakttagelser"), och derstädes äfven bestigit åtskilliga bergstoppar på 

 de öar, som omgifva Spetsbergens N. V. hörn. På grund af den erfarenhet, som haii 

 under denna resa vann om dessa högnordiska länders klimatologiska och geografiska 

 förhållanden, en erfarenhet som ytterligare bekräftades genom upplysningar erhållna af 

 M:r Crowe, Englands dåvarande vice Consul i Hammerfest, kom Sabine till den slut- 

 sats, "att man icke har skäl att befara, det några hinder skulle möta utförandet af en 

 gradmätning på Spetsbergen, hvilka icke kunde öfvervinnas genom det tålamod och 

 den ihärdighet, som är behöflig vid dylika arbeten, eller hvilka skulle i ringaste mån 

 hafva inflytande på sjelfva resultatets noggranhet." De begge vattendrag, öfver hvilka 

 gradmätningsnätet enligt all sannolikhet skulle komma att sträcka sig, Storfjorden och 

 Hinlopen Strait, voro dock ännu högst ofullständigt kända, och kartorna öfver dem 

 grundade sig till största delen på Holländarnes, visserligen för sin tid utmärkta, men 

 för afgörandet af en dylik fråga alldeles otillräckliga sjökort. Innan någon verklig 

 gradmätnings-expedition kunde påtänkas, var derför en förberedande expedition nöd- 

 vändig, under hvilken landskapet, öfver hvilket nätet skulle framgå, borde undersökas 

 så fullständigt, att man ej behöfde befara, det företaget skulle stranda mot några oför- 

 utsedda hinder, sedan bet}^dliga kostnader blifvit nedlagda på detsamma. Sabine erbjöd 

 sig, att, om ett mindre fartyg ställdes till hans förfogande, sjelf utföra denna under- 

 sökning, och sålunda "antingen bevisa företagets omöjlighet eller utföra så fullständiga 

 förberedande undersökningar, att gradmätningens utförbarhet kunde anses såsom afgjord." 

 Detta förslag blef visserligen ifrigt understödt af en mängd framstående person- 

 ligheter inom Royal Society, men ledde dock ej till några vidare åtgärder, förmodligen 

 till följd af den alldeles oriktiga föreställning, man hade om de klimatologiska förhål- 

 landena vid så höga breddgrader. Man fruktade nemligen, att luften vid Spetsbergen 

 endast under en jemförelsevis kort tid af året skulle vara så klar, att signaler kunde 

 synas på behörigt afstånd. Äfven isförhållandena vid Spetsbergens kuster bedömde 



l ) Sabines bref är dateradt d. 8:de Febr. 1826 och finnes intaget som ett appendix till Beechey's berättelse 

 om kaptenen Buchans polarexpedition (A voyage of äiscovery towards the North Pole, performecl in 

 his Majestys ships Dorothea and Trent, under the command of Captain David Buchan, 1818, by Gaptain 

 F. W. Beechey, one of the Ueutenants of the expedition. London 1843. 



-) Några notiser om Sabines resa till Spetsbergen och östra Grönland finnas intagna i hans stora arbete: An 

 accoimt of experiments to determine the figure of the earih, by Edvard Sabine. London 1825. 



