10 N. DUNER OCH A. E. NORDENSKIÖLD, 



1827 d. 14 Juni nådde Parry under seglats bland spridd drifis en bredd af 81° 5' A 

 ungefär 1° vester om Ross-ön, oeh d. 17 i samma månad kryssade han ikring 

 Table Island, som då omgafs af isfritt vatten. Då den på polarisen afsände expe- 

 ditionen återvände, mötte den d. ll:te Augusti vid 81° 34' N. Br. samt 18° \ L. Ö. 

 om Gr. öppet vatten. 



1861 Nådde Torell och Nordenskiöld, ehuru med stor svårighet, d. 29 Juli Parrys ö, 

 rodde derifrån till Castrens öar och Cap Plåten, samt återvände d. 17:de Augusti. 

 Hafvet emellan Sju-öarna och Nordostlandet var då fullkomligt isfritt, och ännu 

 de sista dagarna af Augusti månad sjnrtes icke något spår till drifis utmed Spets- 

 bergens nordostkust. 



1863 kringseglade Kapten Carlson Spetsbergen. Han kom till nordkusten d. 8:de Juli 

 och fann hafvet isfritt så långt ögat kunde nå. D. 2:dre Augusti kryssade han 

 norr om Table Island. 



1864 Under slutet af Juli månad var hafvet kring Sju-öarna så isfritt, att trenne norska 

 fångstfartyg kunde kryssa derstädes och göra fångst. 



1865 d. 4:de Juni var föga is synlig i trakten af Brandywine Bay, men ett stycke längre 

 mot norr hindrades seglatsen af alldeles tät is. D. 5:te Augusti samma år hade is- 

 fältet drifvit ännu mera mot söder, så att iskanten redan vidtog vid Låg-ön. Beklag- 

 ligen sakna vi för detta år underrättelser om isens läge under sednare delen af 

 Augusti månad. 



På de nära Ross-ön belägna Parrys, Phipps' och Mårtens' öar träffar man ymnigt 

 drifved samt stundom äfven en eller annan under sednare delen af sommaren ganska 

 fet ren. Skulle det till undvikande af lokala inflytelser blifva önskvärdt att anställa 

 polhöjd-bestämmelser på flere olika ställen nära nätets ändpunkt, så erbjuda de på 

 dessa öar förekommande låga sandnäs lämpliga platser härtill. I bugten emellan Parrys 

 och Phipps' öar skall man finna en" god ankarplats. Om man vill gifva åt nätet den 

 största möjliga längd, måste det söderut sträcka sig ända till Keilhaus berg på sydli- 

 gaste delen af Spetsbergens fasta land. Berget är enligt Spetsbergfararnes utsago lätt- 

 bestigligt, och fångstmännen bruka ofta ankra vid ständerna af den utanför liggande 

 ön, hvilken är särdeles rik på drifved och fågel. Renar saknas deremot härstädes helt 

 och hållet. Sydkap blir visserligen stundom isfritt redan tidigt på våren, men ofta hopar 

 sig under loppet af sommaren så ofantliga massor af drifis ikring denna udde, att den 

 blir otillgänglig för en ganska lång tid. Nästan hvarje år tyckes dock stället besökas 

 af Spetsbergsfarare. Sydkap ligger ungefär 3° 30' vestligare än Ross-ön, och, om nätet 

 skall sträcka sig ända till denna udde, så komma dess ändpunkter icke att ligga på 

 samma meridian, men, ifall man så önskar, kan denna olägenhet undvikas genom att 

 välja en af Tusen-öarna till den sydligaste triangelpunkten. De flesta af Tusen-öarna 

 utgöras af låga hyperithällar, emellan hvilka flere goda och säkra ankarplatser finnas. 

 Rik tillgång på drifved äfvensom på jagt af sjöfogel och björnar kan man äfven på- 

 räkna derstädes. 



Ross-ön ligger ungefär vid 80° 49' N. Br. och 20° 20' ') L. Ö. om Gr. (den när- 

 belägna Little Table Island en minut sydligare), den sydligaste triangelpunkten åter ligger 

 *) Enligt PARitr 20° 25'. Alla längder äro här hänförda till Sabines bestämning af längden för observatoriet 

 på Norskön och Dbnéks bestämning af längd-differencen emellan detta ställe och Aeoli kors. 



