iii;.\iiMÄTMM;s\AT I'A SPET8BEBGEN. 11 



vid 7(i" 37' N. Br. och L6° 50' L. ö. om Gr., och nätel emel] Lessa punkter skulle 



således hafva en utsträckning af I" 12. O m föredrar at1 låta aatel sluta vad 



Tusen-öarna, kunde en holme valjas belägen på nära samma längd som Taffel-ön och 

 vid ungefär 77" Br; nätets längd skulle då blifva 3 1 49'. Lämpligaste slut-stationen 

 torde i så fall bildas af den s. k. Eigh Rock, hvilken- är den enda bland denna ögrupp, 

 som böjer sig oågra få hundrade fot öfver hafsytan. 



Basmätningen. Under försommaren äro de flesta lågländer på Spetsbergen snö- 

 täckta eller vattendränkta, och under denna tid torde det derföre vara ganska svårt 

 att anställa någon basmätning, men redan i början af Juli träffar nian bara och torra 

 ställen, och emot slutet af denna månad kan man med säkerhet påräkna att finna 

 hvarje lågland eller hvarje betydligare bergplatå, hvars höjd icke öfverstiger 1000 

 fot, fullkomligt torr och snöfri. Under denna tid träffar man på mänga ställen af 

 ögruppen landsträckor, som utmärkt vill egna sig för en basmätning och ofta hafva en 

 fullkomlig likhet med en omsorgsfullt stenlagd gata, någon gång, der grunden utgöres 

 af hyperithällar, till och med tycke af ett i sexsidiga skifvor indeladt parket-golf. Sålunda 

 träffar man på Låg-ön ett aldeles jemnt, med klappersten betäckt lågland af mer än en 

 mils längd, vid Shoal Point eii dylik med små kantiga stenfragementer betäckt slätt af 

 öfver 2 mils genomskärning. I Hinlopen Strait skulle en kortare bas (högst 4 mil) 

 kunna uppmätas på någon af de större Sycl-Waijgats öarna, t. ex. Wahlbergs ö, eller 

 kanske ännu häldre på en af de fyra söderut belägna öarna, hvilka sedda ifrån Wahl- 

 bergs ö visade sig aldeles jemna och låga, men icke blifvit af oss besökta. I Stor- 

 fjorden skulle under sednare delen af sommarn baser kunna uppmätas på Förvexlings- 

 näset, antingen längsmed dess södra strand eller uppe på den några hundrade fot höga 

 bergås, som bildar sjelfva näset; likaså vid Cap Agardh, på den med' små runda sten- 

 bollar aldeles jemnt stenlagcla stranden, och sannolikt äfven på den låga sandstranden på 

 norra sidan af Walter Thymens Strait eller på den söder om Straitet belägna bergplatån 

 vid Cap Lee. 



Triangelnätet. 1. Triangeln: Sydkap, Whales Point, Whales Head 1 ) (30°, 48" 102°), 

 eller om High Rock bland Tusen-öarna väljes till ändpunkt, High Bock, Whales Point 

 (sydligaste Kullen) och Whales Head. Bergen vid Sydkap och Whales Head äro lätt be- 

 stigliga enligt enstämmig utsago af fångstmännen, hvilka bruka från toppen af dessa 

 berg hålla utkik öfver isens läge i Storfjorden. Whales Point hafva vi sjelfva besökt. 

 Den är visserligen temligen obeqväm att bestiga på den väg som vi använde, nemligen 

 från bergets nordvestra hörn, men om man följer bergets norra sluttning, så finner 

 man snart en mindre brant och mera lätt beträdd väg till bergplatån. Till triangel- 

 punkt vid Whales Point torde, om Sydkap blir slutpunkt, en vid bergets nordvestra 

 hörn befintlig ringa, tidigt snöfri upphöjning böra väljas. Härifrån har man en ofantligt 

 vidsträckt utsigt öfver hela Storfjorden, från Sydkap öfver Whales Head och Agardhs 

 berg till fjordens norra del och Kap Lee. En liten bugt vid N. Vestra sidan af Whales 

 Point bildar en af de bästa hamnar på Spetsbergen, och i den närbelägna dälden träffar 



T ) Då de vinklar som angifvas, icke hänföra sig till några signaler utan till bergtoppar eller vidsträckta berg- 

 platåer, äro de naturligtvis aldeles ungefärliga. De anföras alltid i samma ordning som triangelpunkterna, 

 så att t. ex. vid första triangeln vinkeln vid Sydkap är 30°, vid "Whales Point 48° o. s. v. 



