14 K. JOHANSSON, HUFVUDDRAGEN AF GOTLANDS VÄXTTOPOGRAFI OCH VÄXTGEOGRAFI. 



För angifvandet af lokalernas fördelning och antal iaoin florområdet har i special- 

 förteckningen följande beteckning blifvit använd: 



En växt säges förekomma 



(1. Sälls.) sällsynt, då antalet specialområden, inom hvilka den är anträffad, icke 



eller föga öfverstiger Vio af hela antalet specialområden; 



(2. Flerst.) flerstädes, då förstnämnda antal utgör mer än Vio, men mindre än 3 /io 



af hela antalet specialområden; 



(3. H. o. cl.) här och där, då växten förekommer i ännu flera eller i nästan hvarje spe- 

 cialområde på ett eller några få ställen; 



(4. Allm.) allmänt, då den förekommer inom alla (eller nästan alla) specialområden 



på flera (intill 20) lokaler eller lokalgrupper; 



(5. Allest.) allestädes, då den inom alla specialområden ingår som en väsentlig be- 



ståndsdel af vegetationen och de talrika lokalerna eller lokal- 

 grupperna sammanflyta med hvarandra till ett ej alltför 

 grofmaskigt nät. 



Samma skema användes för t. ex. norra Gotland såsom ett område för sig eller 

 för kustområdet eller för andra större grupper af till ett helt sammanfattade special- 

 områden. Däremot lämpar det sig icke i oförändrad form för specialområdena själfva. 

 För dem torde tre grader af fördelning vara tillräckliga. 



Genom tillägg af sådana bestämningar som nästan, tämligen eller mycket hafva gra- 

 derna såväl för individens ymnighet som lokalernas fördelning och antal blifvit modifierade 

 för en del arter. 



