24 K. JOHANSSON, HUFVUDDKAGEN AF GOTLANDS VÄXTTOPOGRAFI OCH VÄXTGEOGRAFI. 



b) Fuktiga ängar; smärre försumpningar i skogar och ängar, ofta med nakna fläckar 

 och ränder af dy, o. s. v. 



c) Blekvätar d. v. s. flata fördjupningar i kalkhällen, hvilka från senhösten till 

 våren äro fyllda med vatten men tidigt på sommaren uttorka. På bottnen finnes ett tunt 

 lager af bleke. Vegetationen, vanligen bestående af gräs, är mycket individfattig. — Om 

 bottnen utgöres af en genom kalkstenens förvittring uppkommen blandning af gulaktigt 

 pulver och grus såsom på träskhedarna i Rute, Fleringe, på Fårö, är vegetationen xerofil. 



III. Stränder. 



a) Långsluttande hafsstränder med lerig sand och instängda vikar med slamafsätt- 

 ning förekomma mest på ostkusten. Floran tämligen rik (Artemisia maritima, Suaida, 

 Salicomia; Scirpus maritimus, Aster Tripolium o. s. v.), likasom äfven på steniga stränder, 

 som äro skyddade för stark sjögång. 



b) Stränder med flygsand (östra delen af Fårö, Östergarn och Gammelgarn vid 

 Sjausterhammar, Vamlingbo vid Rems, Tofta vid Gnisvärd) eller annan kvartsrik sand 

 sakna nästan all vegetation. Högre upp är den xerofil. 



c) Klippstränder, som sakna skydd, hafva ingen eller blott xerofil vegetation. 



d) Träskens stränder äro fattiga på vegetation, om de ej utgöras af försumpningar. 



e) Bäck- och åstränder hafva knappast någon egen flora. 



IV. Friska eller medeltorra ståndorter. 



Den icke odlade marken kan indelas på följande sätt: 



a) Lerhaltig jord (moränmärgel, leror etc.) förekommer i synnerhet på mellersta 

 Gotland, mellan de två stora hällområdena. Vegetationsformationer: parkliknande ängar 

 med ädlare trädslag, såsom ek, ask, alm, samt Cornus sanguinea, Corylus Avellana; stundom 

 barrskog. Denna jord är dock i allmänhet uppodlad. 



b) Kalkstensgrus, medelgroft eller fint, i allmänhet rulladt (forna strand vallar). 

 Vegetation: tall och Årctostaphylos eller tall, gran och ljung m. fl. ris eller tall med Hylo- 

 comier och örter o. s. v. 



c) Mer eller mindre ursköljda moräner med grus och block af gråsten. Vegetation: 

 ofta gran eller gran och tall med Hylocomier; Carex pihdifera, ormbunkar, Vaccinium. 



d) Frisk, sandig jord (såsom i Sproge, Hablingbo, Fide, När). Vegetation: ofta 

 björkskog med ris, örter och gräs. 



e) Torrare sand. Vegetation: tall med Vaccinium Myrtillus eller Calluna (nästan 

 aldrig Årctostaphylos). 



V. Torra ståndorter. 



1. Med kalkhaltigt underlag, 

 a) Klippor och deras afsatser. I skuggiga klippgrottor och därutanför fortlefva 

 resterna af en eljest nästan försvunnen lundvegetation (Mercurialis perennis, Dentaria bul- 



