26 K. JOHANSSON, HUFVUDDRAGEN AF GOTLANDS VÄXTTOPOGRAFI OCH VÄXTGEOGRAFI. 



smältvattnet med stoftet, och sanden ned i mosstufvorna, där jorden sedan kvarhålles. 

 Särskildt utefter vägar och sandfält finner man sådan vindmylla; men det är klart, att 

 liknande villkor erbjuda sig vid stränder, branta klippafsatser och andra af vegetationen 

 ej betäckta ställen. 



Södra hällområdet är genom sandaflagringar i Grötlingbo, Fide etc. skildt från Vam- 

 lingbo alfvar och Sundre alfvar. 1 Vid de långsluttande stränderna på sydöstra sidan i 

 Burs, Rone och Eke träder kalkhällen visserligen i dagen här och där, men den är van- 

 ligen beströdd med rundnötta gråstensblock eller stundom betäckt med ett tunt lager af 

 resterna efter ursköljda moräner. Barrskogar eller också tätt gräsbeväxta men skoglösa 

 strandängar af stor bredd utfylla här bältet mellan sandområdena och stranden. Sådana 

 mellanformer mellan strandängar och hällmark upptaga stora ytor i Öja och Näs socknar. 



2. Kvartsrik sand. 



Flygsandsfält förekomma öster om Eketräsk på Fårö (Ulla Hau, Ava, Holmudden 

 o. s. v.), vid de förut nämnda vikarna på östra sidan och vid Gnisvärd. Längre in från 

 kusten träffas också gamla flygsandsfält, som nu äro be växta med slutna bestånd af tall- 

 skog (t. ex. på gränsen mellan Sundre och Vamlingbo). Vegetation gles: Psamma are- 

 naria (på Fårö), Triticum junceum och repens, Festuca ovina var. glauca, Corynephorus 

 canescens, Carex arenaria, Viola tricolor ff. o. s. v. 



Torr sand af växlande beskaffenhet, men tämligen likartad vegetation förekommer 

 vidare i större eller mindre sandfält och små öppna platser i hagar och skogar. Ljung 

 och tall sträfva att uttränga den mest xerofila vegetationen samt täcka sanden småningom 

 med mylla. Då denna odlas, inkomma en del af de gamla sandväxterna samt flera nya 

 till kulturformationer hörande. 



Den vidfogade kartan visar fördelningen af hällområdena och de områden, som bära 

 xerofil sandvegetation. 2 



1 Med alfvar förstås vidsträckta hällmarker, som alldeles sakna skog. 



2 Kartan, som, hvad sandområden och hällområden beträffar, är upprättad dels efter författarens egna 

 undersökningar i naturen, dels med ledning af i Visby landtmäterikontor befintliga kartor öfver socknar, som under- 

 gått skifte, kan ej göra anspråk på fullständighet. I växttopografiskt afseende lämnar den dock en i hufvudsak 

 riktig bild af de gotländska sandområdenas fördelning; af hällområden upptar den blott de största samt några 

 skoglösa bland de mindre. — Kurvorna för 30 och 45 meters höjd öfver hafvet äro kopierade efter en vid gene- 

 ralstabens litografiska anstalt i skalan 1 : 150 000 utarbetad karta. 



