30 K. JOHANSSON, HUFVUDDBAGEN AF GOTLANDS VÄXTTOPOGEAFI OCH VÄXTGEOGEAFI. 



III. 



Egentliga sumpväxter. 



Dessa utgöras af 161 arter, som kunna fördelas i flei*a grupper. 



A. Den mest egendomliga bland dessa utgöres af de moss-älskande växterna, af 

 hvilka de flesta höra till Gotlands mest sällsynta arter. De bäst utpräglade förekomma 

 antingen bland Sphagnum-tuiwov på fuktig, vanligen sandig grund eller också på af Am- 

 blystegium-artev bildade gungflyn. Några få (Comarum, Carex teretiuscula och paradoxa, 

 Polystichum cristatum) föredraga buskbeväxt mark. 



Hit höra: 



Scirpus caispitosus, 

 Eriophorum vaginatum , 



» alpinum, 



Carex ampullacea, 

 » limosa, 

 » elongata, 

 » canescens, 

 » chordorrhiza, 

 » teretiuscula. 



Drosera rotundifolia, 



» longifolia, 

 Comarum palustre, 

 Oxycoccus palustris, 

 Andromeda polifolia, 

 Ledum palustre, 

 Empetrum nigrum, 

 Liparis Loeselii, 

 Malaxis monophyllos, 



» paZ?<doéiff, » paradoxa, 



Rhynchospora alba, Polystichum cristatum, 



samt möjligen också Salix aurita, Alnus glutinosa, Coralliorrhiza innata, Carex Pseudo- 

 cyperus, Calamagrostis strida och lanceolata. 



Många bland dessa sällsynta växter hafva på Gotland en utbredning, som tyder på 

 att de äro relikter från en tid med fuktigare klimat. Emellertid förekomma åtskilliga 

 omständigheter, som ej få lämnas ur räkningen, nämligen markens fysiska och kemiska 

 beskaffenhet samt lutningsförhållanden. 



De mest karaktäristiska af ofvannämnda växter tillhöra gungflyna på holmar i Far- 

 dume, Tingstäde och Hejde träsk samt vissa partier af den stora Martebomyr äfvensom 

 mossar i Stenkyrka socken (Vätlingsmyr och Våthagen). 



Orsakerna till att just dessa träsk och myrar utgöra samlingsplatser för så många 

 för Gotlands flora eljest främmande arter, torde, om man bortser från de utvecklings- 

 historiska, vara tvenne. Nästan alla lokalerna ligga relativt högt. Tingstäde träsk ligger 

 omedelbart norr om den mellan Follingbo- och Rutehöjderna löpande vattendelaren och 

 mottager svämprodukter från ett helt litet område. Hejde träsk ligger på den vatten- 

 delare, som förenar Follingbo- och Lojstahöjderna. Martebomyr och Nordermyr ligga 

 likaledes högt, i en sänka på den först nämnda vattendelaren, och myrarna i Stenkyrka 

 ligga nästan i jämnhöjd med traktens högsta punkter. Lojstaträsken ligga på båda sidor 

 om den från Lojstahejd i sydlig riktning utgående vattendelaren. Stånga myr, som endast 

 hyser ett par af de ofvan uppräknade arterna, ligger däremot något lägre. De små my- 

 rarna på Torsburgen och Stora Karlsö hafva ett ytterst obetydligt vattenområde och äro 



