KONGL. sv. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 29. .\:o I. .'Il 



belftgna nära de högsta punkterna på de respektive höjderna. De små träsken på Fårö 



sandomräde äro lokala fördjupningar i flygsanden ulan uflopp eller nämnvärdl tillflöde. 



hen andra egendomligheten för flertalet bland dessa lokaler är,. att de utgöra sänkor 

 i kisolhalti.ua aflagringar. Rundt kring Martebo- och Nordermyr ligga Veskinde, Bro, 

 Lokrume, Stenkyrka, Martebo och Lummelunda socknar, hvarest stora sträckor upptagas 

 af sand eller kiselhaltigt grus. Myrarna i östra delen af Fårö ömgifvas af och hvila på 

 flygsand utan alla inblandningar. Hejde och Stånga socknar utmärkas också af sandig 

 jordmån. I dessa trakter ingår också Sphagnum i den hygrofila vegetationen vida ner 

 än på andra ställen på Gotland, hvarest kalkhaltiga svämprodukter utgöra ett hinder för 

 dessa växters fortkomst. 1 Hvad beträffar holmarna i Fai-dume- och Tingstädeträsk, öm- 

 gifvas de visserligen af vatten, hvari blekeafsättning äger rum, men för svämprodukter 

 äro de alldeles skyddade, i det de hafva samma fördel som de högst belägna punkterna. 

 Häri torde till en del förklaringen till deras egendomliga vegetation ligga. 



Vegetationsförhållandena på holmarna i Fardumeträsk äro förut kända. 2 Det kan 

 därför vara af intresse att därmed jämföra växtligheten på de likartade holmarna i Ting- 

 städeträsk. Den största bland dessa, den till Hejnums socken hörande Durholmen, hvilar 

 med sin norra del på en i träsket uppskjutande morän af gråstensblock, hvarför vegeta- 

 tionen på den delen af holmen föga eller intet skiljer sig från ängssnår på andra ställen. 

 På en yta af 40 m. längd och 20 m. bredd förekomma sålunda: 



Fraxinus excelsior, Pyrus Malus, Sorbus Aueuparia, Cratcegus Oxyacantha, Corylus 

 Avellana, Populus tremula, Salix caprea och cinerea, Betula odorata, Pinus silvestris, Juni- 

 perus communis samt ett 50-tal af örter, såsom Ranunculus polyanthemos, Orobus vernus. 

 Vida Sepium, Pyrola rotundifolia, Allium vineale, Carex hirta och divulsa, Brachypodium 

 silvaticum. I utkanterna af holmens fasta del förekommer på mer tufvig mark Calama- 

 grostis lanceolata. 



På holmens öfriga delar finner man innanför det omgifvande Cladium-bältet ett 

 gungfly af Amblystegium intermedium, stellatum, scorpioides och giganteum samt fläckvis 

 täta tufvor af den förut ej för Gotland anmärkta Paludella squarrosa förutom inblandningar 

 af Astrophyllum-arter m. fl. Till bottenskiktet höra också sterila exemplar af Utricularia 

 intermedia. 



På gungflyn i södra delen af holmen antecknades (10 juli 95) följande: 



Högsta fältskiktet: Carex filiformis (ster.), Molinia och Phragmites, alla enstaka eller 

 tunnsådda. . 



Mellersta fältsk.: Rhynchospora alba (fläckvis rikligt), Schoenus ferrugineus (rikl. — 

 ymn.), Carex limosa (tunns.), Menyanthes trifoliata (enst.), telningar af Salix (enst.). 



Lägsta fältsk.: Drosera longifolia (rikl.). 



Sydväst om Durholmen ligger en annan holme, hvilken endast utgöres af gungflyn, 

 omgifna af Cladium och Phragmites. Ur Amblystegium-mnttfiri uppskjuta 40 — 50 arter 

 af örter och gräs, såsom Galiam palustre, Utricularia intermedia, Menyanthes, Peucedanum 

 palustre, Cardamine pratensis, Drosera longifolia, Liparis Loeselii, Rhynchospora alba, 



Jfr WAKMIN6, Plantesamfnnd s. 141. 



Sernandek, Studier öfver den gotländska vegetationens utvecklingshistoria. 



