ItONGL. BV. VKT. AKAD1SM1BNÖ HANDUNGAR. BAND 29. N:<> I. 53 



B. På kalketemhällar dier klippor, täckta af ett tunt sandlager forek ma ofta 



Linosyris vulgaris 

 Tunica prolifera 



Gypsophila fastigiata (äfven på straridvallar) 

 Poa bvlbosa. 



Hit liör måhända Oxytropis pilosa, som dock på Gotland föredrar sandiga stränder 

 framför andra ståndorter. 



C. På gräsbeväxt eller i allmänhet af tätare vegetation täckt mark träffas 

 Armeria dongata, 



Agrostis canina, 

 Equisetum pratense. 



Agrostis canina är dock i valet af ståndort mera fri än de öfriga Den förekommer 

 nämligen så väl i skogar å frisk sand under för denna växt normala förhållanden som på 

 öppna, torra sandfält och märkvärdigt nog äfven pä af kalkgrus täckt hällmark. Den 

 sistnämnda omständigheten tyder på att hällarna ej höra till de allra torraste ståndorter, 

 och att de förut omtalade petrofila /fteracwm-fornierna från nordligaste Gotland samt 

 Calamagrostis vavia och Allium Schoenoprasum jämte några andra ej äro så rent xerofila, 

 som deras vanliga ståndorter vid en flyktig granskning synas angifva. 



Asparagus officinalis kan räknas hit, ehuru den står nära de psammoflla halo- 

 fy terna. 



D. På sandiga åkrar och ruderatplatser, vid sandiga vägar o. s. v. flnner man 



Senecio silvaticus, i 



Gnaphalium silvaticuin (kulturgränsen), 



Crepisjtectorum, il 



Erythroza Centaurium (kulturgränsen, stränder o. s. v.), 



{Thlaspi perfoliatum), i 



Teesdalia nudicaulis, i 



Farsetia incana, i 



Spergida arvensis, i 



Vida angustifola, i? 



Medicago minima, i 



Trifolium striatum (äfven sandtäckt häll), i. 



E. Slutligen må här upptagas de å fuktigare, blottad sand förekommande 



Centunculus minimus, i? 



Radiola linoides, i? 



Juncus capitatus, i?, och möjligen 

 » atricapillus, i? 

 hvilka stå nära de bland sumpväxterna upptagna Juncus balticus och Lycopodium anno- 

 tinum men nöja sig med en lägre grad af fuktighet, 



