>NGL. SV. VET. AKADEMIENS II AMU.i Ni: Al;. liANl 



29. n:o I. 



atgöres af en rad gölar eller vattenfyllda fördjupningar i sanden, hvaremol de mellan- 

 liggande partierna S kalkstenshäU äro torra. Samma förhållande råder i åarna i Eskelhem 

 och Mästerby, hvaresl i följd däraf dl par i öfrigt ej på Gotland sedda vattenväxter 

 (Potamogeton lurens och Isoetes) förekomma. 



Rörande arternas ymnighetsgrader på de olika ståndorter och formationer, som repre^- 

 senteras af ofvanstående växtgrtfpper, rader stor olikhet. Högsta, graden {allestädes) har 

 ej tilldelats några, vattenväxter, delvis immersa sumpväxter eller sandväxter på grund af 

 de respektive ståndorternas glesa förekomst. 



I följande öfversikt angifver den 5:te kolumnen de allestädes förekommande arternas 

 antal, uttryckt i procent af de respektive gruppernas storlek ( — kol. 1); för öfrigt, beräknas 

 (i 2:a och 4:e kolumnerna) procenten på hela florans storlek. 1 



Ilafsväxter 



|Nötvattensväxter 



(.Sumpväxter, delvis immei 



» egentliga .... 



[Iafsstrnnds växter 



J Åkerväxter 

 . Ruderal växter 



iKultuvgiänsens växter 



Barrskogarnas ..: 



Lundars, ängars, backars. 



Petrofila växter 



Sandväxter (nfriga) 



1 



2 



Allest 



förekommande 



Antal 

 arter 



af 908 









3 



An (al 



4 

 abs. % 



rel. % 



7 



0,8 











32 



3,5 











23 



2,5 











162 



17,9 



7 



0,8 



4,3 



40 



4,4 



1 



0,1 



2,6 



97 



10,7 



25 



2,8 



2(3 



104 



11,4 



5 



0,6 



5 



48 



5,2 



8 



0,9 



17.4 



53 



5,8 



13 



M 



24,5 



220 



24,3 



75 



8,3 



34,2 



72 



8 



9 



1 



12.3 



50 



5,5 











90S 



100 



14:i 



15,9 





Huru ringa roll sumpväxterna och ruderatväxterna spela, synes af de två sista kolum- 

 nerna. Liksom den mest betydande delen af Gotlands flora kan inordnas under den för 

 öfrigt tämligen obestämda rubriken lundar, ängar, backar, så står också i fråga om fre- 

 kvens hithörande arter främst. Mer än en tredjedel af deras antal utgöres af arter, som 

 hafva den högsta frekvensgraden. 



Att barrskogarnas vegetation synes spela en så underordnad roll, beror därpå, att i 

 förteckningen öfver barrskogsväxterna upptagits endast de arter, som uteslutande eller 

 företrädesvis tillhöra denna samfundsklass. De på snart sagdt alla möjliga lokaler med 

 måttlig eller ringa fuktighet, förekommande arterna ingå bland lundars, ängars, backars 

 växter. Det bör dessutom här framhållas, att en ej obetj^dlig del af Gotlands hällområden 

 upptages af tallhedar, hvilkas vegetation är xerofil och i mycket erinrar om stäppfloran. 



Släktet Hieracium är ej medräknadt. 



