60 K. JOHANSSON, HUFVUODRAGEN AF GOTLANDS VÄXTTOPOGRAFI OCH VÄXTGEOGRAFI. 



från fastlandet vandra ut till Öland än till Gotland. De nordliga sumpväxternas fördel- 

 ning utgör emellertid ett stöd för den åsikten, att dessa växter på Gotland äro relikter 

 från den efter istiden följande perioden med kallt klimat. Om de fordom förefunnits i större 

 antal på Öland, så kunna de under senare klimatförmildring eller genom Östersjöns nivå- 

 förändringar eller under kampen med den från fastlandet senare invandrade floran hafva 

 inskränkts i antal. Den sistnämnda faktorn har med all säkerhet verkat kraftigare på 

 Öland än på Gotland. 



Af Gotlands 27 nordliga arter finnas 17 äfven på Öland. Lika många har Gotland 

 gemensamt med mellersta Skåne och lika många gemensamt med Bleking. 



För att belysa gotländska florans sydliga skaplynne meddelas i nedanstående tabell 

 uppgift om antalet relativt nordliga och relativt sydliga arter inom åtskilliga af Sveriges 

 florområden. Antalet arter, som gå ända upp till Västerbotten, är naturligtvis i allmän- 

 het mindre, ju sydligare florområdet är beläget. Det vore dock oriktigt att sammanställa 

 procenttalet för t. ex. ett landskap och ett så litet område som en socken i södra Sverige. 

 Det är nämligen klart, att de allmänna arter, som bilda kärnan af vegetationen i ett 

 litet florområde och som i allmänhet gå upp till Sveriges nordligaste provins, icke mycket 

 ökas i antal, om man mångdubblar områdets storlek, men att däremot de sällsynta arternas 

 antal då tillväxer ungefär i proportion ined områdets storlek. Procenten af relativt nord- 

 liga (hufvudsakligen allmänna) arter är följaktligen större, ju mindre florområdet är. 

 Lämpligast är nog att sammanställa florområden med samma antal arter oberoende af 

 områdenas storlek, emedan eljest större med enformig vegetation täckta ytor (myrar, sand- 

 fält o. s. v.) alltför mycket skulle inverka på resultatet. Fullständig likhet mellan Horor- 

 nas storlek är dock ej nödvändig för jämförelsen. 



Tabell öfver antalet arter (i % af de resp. flororna), som i Sveriges östra kustprovinser 



a) hafva sin nordgräns i landskapen Skåne — Uppland, 



b) gå norr om Dalälfven cl. v. s. äfven förekomma i Gefieborgs eller Västernorr- 

 lands län eller i Västerbotten: 



Mellersta Skåne ' 



Gotland..._ 



Östra Småland l 



Bleking .- 



Silte s:n på Gotland 



Hejde» » » 



Alingsås pastorat " 



Öggestorps s:n i Småland 



D:o med en del af Rogberga. 



Horans 

 storlek 



Nordgräni 



948 arte 



966 



908 



954 



916 



528 



564 



496 

 52b 



35 

 31,4 



31,7 

 29,3 

 29,1 

 20,7 

 19,3 

 10,3 

 4,4 

 5,4 



b) 

 Gefleb.— Vb 



70,7 

 70,8 

 79,4 



1 Efter AUG. Berlin, Den geografiska utbredningen af Skaud. halföns Fanerogaraer ocli ormbunkar. Sthlr 

 (Med reduktion af hybrider och subspeoies samt med tillägg af några arter enligt nyare källor.) 



2 Efter TH. NATTSYNS Förteckning (i Bot. Not. 1887). 



