86 K. JOHANSSON, HUFVUDDRAGEN AF GOTLANDS VÄXTTOPOGRAFI OCH VÄXTGEOGRAFI. 



Cerefolium sativum, 

 Beseda lutea, 

 Diplotaxis muralis, 

 Thlaspi perfoliatum, 

 Geranium pyrenaicum, 

 Ulex europceus, 

 Narcissus Pseudonarcissus, 

 Scherochloa rigida. 



Ehuru de 8 spontana arterna på Gotland befinna sig lösryckta från sitt egentliga 

 utbredningsområde, finnas dock tecken, som tyda på, att språnget möjligen ej varit fullt 

 så stort vid växternas invandring. Det finnes nämligen andra enstaka utposter norr om 

 deras sammanhängande utbredningsområde. På Öland och i Pommern finnas Linosyris 

 och Galium rotundifolium, på Öland och i Thuringen Coronilla Emerus, på Öland dessutom 

 Globularia, i Thuringen Helianthemum Fumana, på Hartz Lactuca quercina. Dessutom 

 förekomma några af dem på Gotland under omständigheter, som göra det högst sannolikt, 

 att de där äro relikter från en tid, då de hade större spridning. — Mest märkvärdig är 

 otvifvelaktigt Ranunculus ophioglossifolius. Dess nordgräns går från Krim till södra Frank- 

 rike, hvarefter vegetationslinjen blir en nordvästgräns, som slutar på ön Jersey. — Hvad 

 Hutchinsia petrcea beträffar, saknas den i Danmark, norra Tyskland, Östersjöprovinsernas 

 fastland, men har tämligen stor spridning på Skandinaviska halföns södra del samt på 

 öarna utanför Livland. 



Några få arter, som förekomma i södra Norge eller i Bohuslän samt i södra Finland 

 eller i de nordliga Östersjöprovinserna, hafva en mot ekens nordgräns svarande vegeta- 

 tionslinje, men därigenom att de saknas på större delen af Östersjökusten, kommer den 

 öfver Gotland gående vegetationslinjen att blifva bågformig, så att hithörande arter där- 

 städes få en, om ock mycket lokal nordgräns. Sådana äro Hypochwris radicata, Ajuga 

 reptans, Euphorbia palustris, Halimus pedunculatus, Schoenus nigricans. 



Lokala vegetationslinjer öfver Gotland hafva dessutom Geranium lucidum, Sedum 

 album, Sorbus fennica, Najas marina (lokala sydostgränser) samt Poa bidbosa. Den sist- 

 nämnda synes hafva sin egentliga nordgräns i norra Tyskland, men en bukt af linjen 

 omfattar en del af svenska Östersjökusten samt Öland och Gotland. 



Hela antalet af arter, som på Gotland befinna sig på eller utom gränsen för sitt 

 egentliga utbredningsområde är sålunda nära 140. Af dessa hafva 43 en nordostgräns; 

 de flesta bland dem höra till bokfloran. Omkring 20 hafva en nordgräns och lika många 

 en nordvästgräns; 11 hafva en östlig gräns och lika många (alla glacialväxter) en sydlig 

 eller sydostlig. Utom sina egentliga områden befinna sig 20. Om till dessa 20 arter 

 läggas de 34, som hafva en nordostgräns, men på Gotland befinna sig på en utlöpare 

 från vegetationslinjen, samt de 20, som hafva en nordvästgräns, får man ett antal af 74 



