92 K. JOHANSSON, HUFVUDDRAGEN AF GOTLANDS VÄXTTOPOGRAFI OCH VÄXTGEOGRAFI. 



Beskrifningar 



öfver några i den systematiska förteckningen upptagna nya eller mindre kända former. 



Senecio vidgar is L. f. läxa n. f. Högväxt med från bladvecken utgående nästan 

 uppräta grenar, af hvilka de öfre högt öfverskjuta primärhålken. Ytterhålkfjällen äro 

 längre än hos hf., ett eller annat nästan af hålkens längd, alla löst tilltryckta — från- 

 stående. 



Denna form kan anses såsom den mot /. litoralis Mört. svarande alfvarformen, men 

 är också funnen i en åker på Fårö. 



Lappa ofjicinalis All. f. divaricans n. f. Blomställningens grenar långa, vinkelrätt 

 utspärrade; bladskaften högt upp sammanväxta med grenarna. Ofta finnas tornlika bild- 

 ningar i grenvecken. 



f. congesta n. f. Blomställningen mycket sammanträngd i följd af de ytterst korta 

 eller rudimentära korgskaften, till formen äggrund — n. klotrund. Hålkarna mindre än 

 hos hf. i synnerhet under blomningen. 



En liknande, ännu mera mikrocefal form finnes äfven af L. minor (Schk) DC. 



Crepis tectorum L. var. glabrescens Neum. (i Bot. Not. 1887). Detta är en alfvar- 

 form, som motsvarar den öländska var. pygmcea Sjöstr., men ej är fullt identisk därmed. 

 Den gotländska formen har starkt framträdande glandelhår å blad och stjälkar, buktigt 

 tandade, sällan flikade blad samt små mörka hålkar. Den öländska formen har visserligen 

 också glandier, men därjämte eller också nästan uteslutande hvitullig beklädnad å stjälkens 

 nedre del, oregelbundet parflikade — pardelade stjälkblad samt oftast något större hålkar. 

 Den gotländska formen öfvervintrar med jämförelsevis stora bladrosetter, men en mängd 

 individ pläga blomma om hösten såsom hos annuella sommarväxter. På stränder (exv. 

 Slite) kan hufvudformen bli lågväxt och grenig, men saknar glandier å blad och stjälk. 



Leontodon autumnalis L. var. coronopifolius Lge. f. procumbens. Stjälkar nedlig- 

 gande, 1 — 2 från samma rotstock, 1 — 2-blomstriga, omkring 1 dm. långa. Bladen djupt 

 pardelade i jämbreda flikar af omkr. 1 mm. bredd, så att kring hufvudnerven kvarlämnas 

 en smal rand (0,5 — 1 mm.) af bladskifvan. Hålkfjäll klädda med glest hvitt dun med 

 eller utan mjuka gråbruna hår. Kantblommorna utvändigt försedda med ett skarpt be- 

 gränsadt, mörkt purpurfärgadt band. 



