94 K. JOHANSSON, HUFVUDDKAGEN AF GOTLANDS VÄXTTOPOGUAFI OCH VÄXTGEOGRAFI. 



H. bigeniinuiu X sabulosoruiu. 



Denna hybrid, som förekom tillsammans med föregående eller åtminstone i dess 

 närhet, visade en omisskännlig likhet med H. sabulosorum, som också växte på stället. - 

 Den har gaffelgrenig stjälk som föregående hybrid; men oftare utgå flera stjälkar från 

 samma bladrosett. Rosettbladen äro smalare, men trubbigare än hos föreg., större än 

 hos H. sabulosorum på samma lokal, men af nästan samma form som hos denna; de 

 äro på undersidan nästan hvita af filtludd. Stoloner saknas i allmänhet eller äro mycket 

 korta. Stjälkbasen och bladbasen som hos föreg. hybrid. Ytterhålkfjällen äro något lösa 

 eller frånstående, de inre fjällen röda i den luddiga och finhåriga smala spetsen; hålkens 

 glandier och hår äro vanligen mindre grofva än hos föreg., de förra vaxgula och ofta 

 mycket tätt sittande, de senare slutande med en finare och vanligen hvitare spets — allt 

 i öfverensstämmelse med H. sabulosorum. Liguke äro utvändigt rödstrimmade. Pollen 

 dåligt (i ett prof blott 5 % dugligt). Frukten illa utbildad. 



H. Auricula X bigeminum n. hybr. 



Stjälken, som är en enda från hvarje rotstock, är upptill kort gaffelgrenig d. v. s. 

 2-blomstrig med kort akladium och något öfverskjutande sidogren, i det närmaste som 

 hos en 2-blomstrig H. Auricula. Rosettbladen äro kortare än hos sistnämnda art men 

 något vågiga såsom hos denna, mer eller mindre brunviolett anlöpta, i kanterna och på 

 undersidans medelnerv (i synnerhet nedtill) långhåriga, på öfversidan bärande glesa och 

 styfvare hår, på undersidan strödda eller på medelnerven tätare stjärnhår; de innersta äro 

 vanligen ännu mer tätt stjärnhåriga. På stjälken äro stjärnhåren nedtill glest strödda, 

 ofvan midten tätare; korgskaften äro fint och hvitt stjärnludna och tätt klädda af fina 

 glandier, alldeles som hos H. Auricula, bland hvilken hybriden växte. Hålkfjällen äro 

 mörkare än hos denna art, de yttre i följd af mörkare kanter, de inre i följd af att det 

 hår- och glandelbärande bältet utefter fjällens midt är bredare och bär rikare indument. 

 Strödda stjärnhår förefinnas vid hålkbasen som hos H. Auricula, men de förekomma 

 äfven, ehuru sparsamt, ända upp mot de inre fjällens mer eller mindre kolorerade spetsar. 

 De inre fjällen äro mer tillspetsade än hos H. Auricula. 



Stoloner saknas. Frukten är illa utbildad. 



Blott två individ af ofvan beskrifna utseende äro funna. De växte bland H. 

 Auricula och H. bigeminum vid Långhammars på Fårö. Men flera individ, som betyd- 

 ligt mer liknade H. bigeminum, tycktes vara återgångsformer till denna art. 



H. megalotriclium Dahlst. n. (Dahlst., Herb. Hier. Scand. VII n:o 96, sine descriptione.) 



Caules crassiusculi 20 — 40 cm. alti flexuosi solitarii vel subcrcspitosi et adscendentes, 

 infra medium 1 — 2-folii, inferne pilis albis longis (4 — 5 mm.) densissime hirsuti sparsim 

 — sat dense floccosi, inedio setis densiusculis glandulis minutis sparsis floccis sparsis — 

 densiusculis obtecti, infra anthelam canofloccosi setis et glandulis densioribus vestiti, a 



