98 K. JOHANSSON, HUFVUDDRAGEN AF GOTLANDS VÄXTTOPOGRAFI OCH VÄXTGEOGRAFI. 



sparsim stellata in nervö dorsali densius floccosa et sparsim pilosa, margine pilis albidis 

 gracilibus firmis 3 — 4 mm. longis sparsis — sat densis ciliata, ceterum glabra; caulina 

 2 — 3 plerumque infra medium caulis inserta, lineari-lanceolata — linearia acuta — cuspi- 

 data, subtus sparsim stellata, supra subefloccosa, margine prope basin + ciliata, ceterum 

 glabra vel in nervö dorsali pilis raris obsita. Anthela umbellata + läxa subsimplex vel 

 ramis patentibus 2 — 3(— 6)-floris composita, interdum ramo uno distante, ramis et pedi- 

 cellis gracilibus viridulis sparsim (in apice + dense) floccosis glandulis minutis solitariis 

 — raris obsitis saspius epilosis (bracteis filiformibus ciliatis exceptis) v. interdum rare 

 pilosis. Involucra parva gracilia, circiter 3 mm. lata et 7 mm. longa, cylindrica postea 

 coniformia basi truncata. Squamce sat latas (c:a 1,3 mm.) lanceolatas cito in apicem 

 acutum leviter comulosum attenuatse, glaucescenti-virides, in dorso obscuriore sparsim floc- 

 cosse glandulis sat parvis — mediocribus raris — sparsis et setis 2 — 3 mm. longis apice 

 albidis sparsis — sat densis obtectse, marginem versus nudas et epilosas. 



Stolones elongati vel nulli sparsim — sat dense pilosi et floccosi foliis increscenti- 

 bus instructi. Folia inferiora parva lanceolate linearia, superiora oblanceolata — lingulato- 

 lanceolata obtusiuscula ■ — ■ acuminata, omnia longe et sat dense ciliata, subtus sparsim 

 floccosa in nervö dorsali sat dense pilosa, supra glabra vel marginem versus sparsim pilosa. 



Någon med denna identisk form beskrifves ej i Nägelis och Peters bekanta mono- 

 grafi öfver Piloselloiderna. Hvar den gotlandska formen bör ställas bland de talrika 

 mellaneuropeiska, är också svårt att afgöra på grund af individuella olikheter med hänsyn 

 till stolonernas utbildning. Alla individ, som funnits växande i gräsmatta, saknade näm- 

 ligrn stoloner, under det att en del af dem, som växte på blottad myrjord, hade långa, 

 bågböjda och flerbladiga stoloner. Det ser sålunda ut, som om den rikliga näringen i 

 den nyss blottade myrjorden framkallat dessa bildningar. 



H. Westooi Almqv. var. sterrotrichuin Dahlst. (Dt, Herb. Hier. Scand. VIII n:o 44.) 



Denna varietet afviker från hufvudformen genom större, mer tätt och groft håriga 

 hålkar, hvilkas inre fjäll upptill äro hopdragna till en mer eller mindre trubbig spets. 

 Grofva och styfva borsthår (4 mm. långa) finnas också på stjälken af en del individ i 

 tämligen stor mängd, men detta förhållande äger äfven rum hos ett och annat individ af 

 hufvudformen t. ex. på Falholmen, De af förf. funna individen af denna var. hade strål- 

 blommornas bräm utbredt, under det att hufvudformen oftast har tubulösa liguler och 

 under torra somrar till och med kleistogama blommor. 



H. bogense K. Jon. n. — [Dt, Herb. Hier. Scand. IX n:o 57.] 



Caulis (25 — ) 30 — 50 ( — 60) cm. altus crassiusculus firmus ± flexuosus 3 — 5-folius, 

 infeme vel totus (plantis in loco aprico crescentibus) purpurascens, a medio vel hand raro 

 usque a basi ramosus, sparsim (v. ad basin densiuscule) pilosus, superne etiam sat dense 



