100 K. JOHANSSON, HUFVUDDKAGEN AF GOTLANDS VÄXTTOFOGKAFI OCH VÄXTGEOGRAFI. 



haud ravo violascentia; basalia 3 — 4 utrinque leviter (in nervö mediano densius) stellata, 

 supra subglabra paullulum nitida, subtus pilis mollibus sparsis in nervö dorsali subdensis 

 vestita, exteriora late ovata obtusa basi breviter cuneata — truncata asqualiter serrato-den- 

 ticulata, interiora + anguste ovata — ovalia subacuta, basi cuneata integerrima vel denti- 

 bus duobus parvis subfalcatis instructa, in petiolum longum — mediocrem decurrentia, 

 ceterum dentibus brevibus triangulari-ovatis serrato-dentata; caulina plerumque 2, inferius 

 prope basin caulis affixum petiolatum anguste ovatum basi cuneata in petiolum decurrente 

 + profunde et anguste serrato-dentatum vel pinnatifidum, superius sessile lanceolatum v. 

 lineare parvum, interdum vix evolutum, utrumque ut folia basalia vestitum sed magis 

 stellatum, margine rigidule ciliatum. Anthela polycephala composita ramis longis v. lon- 

 gissimis patentibus basi + arcuatis pedicellisque + longis patentibus v. subdivaricatis acla- 

 dium superantibus laxissime paniculata, ssepe ramis ex axillis evolutis indeterminata, ra- 

 rissime subsimplex, pedicellis acladioque 15 — 50 mm. longo sparsim — densiuscule pilosis 

 canofloccosis. Involucra obscui'e canescentia brevia (10 — 11 mm. longa) sat crassa basi 

 + ovato-descendentia. Squamce lata? conspicue imbricatae, exteriores triangulares abrupte 

 acuminata; — obtusiusculte canofloccosis (prajsertim in margine), ceterum glandulis parvis 

 vix conspicuis et pilis densis canis vestita;, interiores a basi lata lanceolatae, apice + 

 abrupte in acumen obtusiusculum breve attenuata?, in dorso et apice + comoso atroviri- 

 des vel fuscescentes, margine canescenti-virides, ceterum pilis canis sat brevibus densiu- 

 sculis in marginem densius congestis vestita;. Calathiclium luteum sat parvum, circiter 35 

 mm. latum. Stylus fusco-hispidulus. 



Till bladformen är denna art tämligen lik H. galbanum Dahlst., men bladen hos 

 H. inopifolium äro mörkare, på öfversidan något glänsande och dessutom utmärkta 

 genom den vigglika och helbräddade eller med ett par små n. skärformiga tänder för- 

 sedda bladbasen. Förgreningen och hålkfjällens anordning och utseende ådagalägga släkt- 

 skap med H. variabile Lönne., ehuru den något glesare beklädnaden påminner om H. 

 sublustre. Vid första påseendet förefaller därför H. inopifolium såsom en ramosum- 

 artadt utbildad varietet af H. galbanum. Då emellertid dess . hufvudsakliga karaktärer 

 visa stor konstans och . växten anträffats på flera ställen på norra Gotlands nutida och 

 forna strandvallar, äfven långt från nuvarande strandlinjen såsom vid Bräntings i Rute 

 socken, där den helt vist är en relikt från den tid, då hafvet stod omkring 15 m. högre 

 än nu, så bör den erhålla en själfständigare ställning. 



H. sublustre K. Joh. var. pectinellum K. Joh. (Dahlst., Herb. Hier. Scand. IX n:o 61). 



Folia basalia pauca, exteriora parva, interiora in apicem angustiorem protracta den- 

 tibus oblongis — lanceolatis profunde inciso-dentata v. pinnatifida; caulina 1 — 2 in brac- 

 teas cito deerescentia, inferius ovato-lanceolatum — anguste lanceolatum, dentibus longis 

 pinnatifido-dentatum v. pinnatifidum, superius ssepius lineare cuspidatum dentatum v. 

 integerrimum. Rami et pedicelli longiores, magis erecti. Involucra longiora (circiter 13 

 mm.); squamse interiores pauca? et intima; omnes subacuta; — acuta;. 



