KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 29. \:o I. [05 



Denna Form står nära II. creperura Stensth., särskildl hvad bladens form och 

 tandning beträffar. Hålkarna äro dock större (i synnerhel längre), fjällen äro ännu bre- 

 dare och trubbigare än hos nämnda form. Vidare äro bålkfjällen mindre rikl beklädda 

 med glandier och hafva ingen motsvarighel till de hos den verinländska formen tätl 

 sittande gulaktiga och små glandierna; de äro i ställel försedda med en hut eller mindre 

 tydlig linje af stjärnhår utefter midten nästan som hos H. lineatum Almqv. Stundom 

 är en stor del af glandierna på hålken ersatt med korta, gråspetsade har. 



H. rigidum Un. (coll.) sp. v. subsp. 



En annan i en äng vid Lunderhage i Fleringe socken förekommande rigidum- 

 form, hvilken af förf. påträffades 1890, kan ej på grund af det alltför knäpphändiga 

 materialet, bli föremål för en fullständig beskrifning. Följande må dock meddelas. 



Bladen äro mörkgröna, till form och antal ungefär som hos H. acrifolium Daiilst., 

 men bladtänderna äro fåtaligare, mer ojämna och osymmetriskt ställda. En del blad äro 

 på öfversidan beströdda med små brunaktiga fläckar och punkter. 



Hålkai"na äro svartgröna; i knopptillståndet klotrunda och nästan svarta. En blom- 

 mande primärhålk hade på lefvande individ en längd af 13 och bredd af 7 mm. Fjällen 

 äro ej så tydligt tegeilagda som hos H. acrifolium och hafva knappt utstående spetsar. 

 Till formen äro de jämbredt lansettlika, smalare än hos sistnämnda art, i spetsen tvärt 

 hopdragna till en kort triangulär, mer eller mindre småhårig spets eller trubbade (obtusius- 

 cula?). Hålkskaften bära strödda, korta, hvitspetsade hår, inga (eller enstaka) glandier 

 samt äro hvita af ludd (tomentelli). Hålkarna hafva tämligen täta svarta, kort hvit- 

 spetsade hår samt inblandade enstaka smärre glandier, hvilka å de inre fjällen sitta i en 

 enkel rad långs midten; vidare är hålkens nedre del sparsamt försedd med stjärnhår, 

 hufvudsakligen i fjällens kanter; den öfre delen är naken eller bär enstaka stjärnhår. 



Stiftet är i friskt tillstånd livescent. 



Galiam boreale L. f. litorale n. f. Krypande i sanden medels långa, greniga rot- 

 stockar, från hvilka korta, tätbladiga stjälkar af några få centimeters längd uppskjuta. 

 Blad äggrunda — lansettlikt aflånga. Blomställning tätt sammanträngd, nästan klotrund. 

 Frukter stora, krokborstiga. Denna form trifves bäst på flygsand vid stränderna, men 

 förekommer äfven på fastare mark t. ex. vid Snäckgärdet. 



Lycopus europceus L. f. procumbens. Stjälken neclliggande, stundom endast några 

 cm. lång, vid basen utsändande långa nedliggande blombärande grenar samt rotslående 

 utlöpare. Foderflikar spetsiga, men korta. 



Galeopsis Ladanum L. f. globosa n. f. Lågväxt, vanligen 2 — 5 cm. hög, med 

 blomställningarna sammanträngda i hufvudlik samling. Krona mindre än hos hf.; fodret 

 kort (omkr. 7 mm.), blodrödt anlupet. 



K. Sv. Vet. Akaä. Hand], Band 29. N:o 1. 14 



