b BACKSTRÖM, VESTANAEALTET. 



rummet, men derjemte förekommer icke så litet oligoklas, stundom i ganska stora kristaller, 

 samt kvarts. — Bergarten ar alltid något pressad och inom vissa trakter stegras detta 

 derhän att den förlorar sin massformighet och blir ganska skiffrig. 



Någon mera ingående undersökning af Jemshögsgraniten har icke blifvit utförd, emedan 

 dess egentliga utbredning faller utanför det mera i detalj studerade omrAdet. 



Många likheter förena Jemshögsgraniten ined den småkorniga. Den mineralogiska 

 sammansättningen är densamma, äfven den kvantitativa, så vidt man kan döma efter blott 

 mikroskopisk pröfning; möjligen är Jemshögsgranitens plagioklashalt något större. Så 

 när som på den större kornstorleken är överensstämmelsen fullständig äfven struk- 

 turelt, och de karakteristiska mikroklintafiorna äro gemensamma för begge. Äfven 

 åldern i förhållande till kringliggande bergarter är, såsom strax skall visas, ungefärligen 

 densamma. Det är derför ganska sannolikt, att Jemshögsgraniten endast är en genom en 

 särskild eruption bildad, mera grofkornig kristallisationsprodukt af samma magnia, som 

 gifvit upphof till den småkorniga graniten. — Beslägtad med Jemshögsgraniten är den 

 längre österut uppträdande »Karlshamnsgraniten». 



På Skånesidan saknas kontakter såväl mellan Jemshögsgraniten och den småkorniga 

 graniten, som mellan Jemshögsgraniten och gneisen. Heller icke på Blekingssidan äro kon- 

 takter mellan graniterna observerade fastän dessa komma hvararidra mycket nära, men der- 

 emot finnas kontakter mot omgifvande gneiser. Enligt G. J. O. Kjellströms dagböcker 

 finnes strax SW om Värhult, Jemshögs socken, nära lånegränsen en kontakt mot fin- 

 kornig grå gneis; kontakten förlöper i N 20° O, men det saknas uppgift huruvida kon- 

 takten afskär gneisens skikt. — Från Örlundens strand N. om Hvitsjön omtalas »Jems- 

 högsgranit med lager af finkornig grå gneis». — 2 kin. ONO om Hölje station finnes kon- 

 takt mellan Jemshögsgranit och »grå ögongneis». I Holsts dagböcker omtalas fierestädes 

 »gneisinneslutningar» i Jemshögsgraniten, så 700 m. WNW om Jemshögs kyrka i hällen vid 

 landsvägen, samt S. om Rösjö hållplats. — Att Jemshögsgraniten är yngre än kringliggande 

 gneiser framgår vidare deraf, att den inom »Karlshamn, Skånedelen» påvisats hafva kon- 

 taktmetamorfiskt inverkat på tillstötande gneis, såsom längre fram skildras. 



Samma argument nämligen kontaktmetamorf inverkan på gneiserna gäller i ännu 

 högre grad för den småkorniga graniten. Här finnas emellertid äfven talrika iakttagna 

 kontakter, hvilka visa att den genombrutit samtliga traktens gneisbiklningar. — Den Ö. 

 om Raslången omkring Halens S. del uppträdande »Halengraniten» är enligt Öbergs iakt- 

 tagelser (dagbok till bladet »Bäckaskog») och mina egna något finkornigare mot gränserna 

 än i områdets midt. Den insänder i den större gneishällen vid Sånarp gångar i gneisen, 

 hvilka delvis följa, delvis öfversnedda gneislagren (»Karlshamn, Skånedelen» p. 70). S. om 

 Bökestaviken af Raslången, Ö. om länegränsen är kontakt mot gneisen blottad och gra- 

 niten insänder deri en 15 m. bred lagergång, hvilken kan följas på en längd af 45 ni. 

 (Öbergs dagbok). Bergarten i denna lagergång är möjligen något ljusare än den vanliga 

 graniten, men f. ö. fullt lik densamma äfven mikroskopiskt. — Nära Raslångens strand, 

 Ö. om sundet mellan Kidöarna, fann jag en skarp kontakt; från detta ställe äro de ana- 

 lyserade profven af granit och gneis. 



Norrut, inom bladet »Glimåkras» område, har Dusen alltid funnit skarp och tydlig 

 kontakt mellan graniten och gneisen, men han har ingenstädes iakttagit öfversk ärande af 



