KONiil,. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 29. n:o 4. 1 3 



Michel Levy, 1 som införl beteckningen, synes liksom Ziukel 2 anse denna bildning icke 

 egentligen sekundär utan tillhörande »die letzte Phase der Gesteinsbildung», såsom den 

 Sértare uttrycker sig. Andra anse don sekundär. Så ställer J. Rombehg 8 dess förekomst 

 i samband med den börjande förvittringen; O. Nordenskjöld 4 anser den vara in einér 

 öder anderer Hinsichl sekundär ehtstanden und vvährscheinlich von der Druckmetamorphösé 

 fcbhängig». — Den erfarenhet jag vunnit vid studiet af gneiserna är att den inställer sig 

 först i lindrigt pressade bergarter. I graniterna, hvilkä genomgående visa starkare tryck- 

 fenomen än gneiserna, linnes den alltid. Efter min uppfattning tillhör den kälkspatens, 

 den yngre kvartsens och mikroklinens period och framkallas genom samma orsaker som 

 föranleda dessas kristallisation. 



»Quartz vermieulé» förväxlas ofta med »quartz de corrosion»/' Detta bör dock und- 

 vikas, i betraktande af att de äro bildningar af så tydligt skild art. Under det »quartz 

 de corrosion» — när den icke utgöres af äldre inneslutna kvartssmåkorn — kan anses 

 såsom rundade inbuktningar af kvarts i äldre fältspat, är »orthose ä structttre vermiculée» 

 ett inikropegmatitliknande aggregat af nybildad fältspat och nybildad kvarts. — Någon 

 större diagnostisk betydelse har ingendera. 



Såsom nämndt visa sig alla graniterna åtminstone något pressade. Tryckfenomenens 

 intensitet varierar högst betydligt, så att litet och mycket pressade bergarter kunna träffas 

 på jemförelsevis kort distans från hvarandra, hvarvid de starkast pressade varieteterna 

 endast hafva en mindre utbredning. Samma observation kan äfven göras vid studiet af 

 områdets öfriga bergarter. 



De af olika starkt tryck träffade graniternas struktur gestaltar sig ungefär på föl- 

 jande sätt: De minst pressade visa den af minimala förskjutningar betingade undulösa 

 utsläckningen hos kvartsen, samt oregelbunden form hos glimmern. Om äfven den redan 

 här uppträdande allotriomorfien hos fältspaten äfvensom förekomsten af quartz vermieulé 

 etc. få anses som följder af bergartens begynnande uppkrossning, så äro de likväl icke 

 att rubricera som tryckfenomen i vanlig mening. — Ett något starkare tryck sönder- 

 pressar kvartsen i större stycken, oragifna af en smal detritusrand. Ännu starkare tryck 

 söndermal kvartsen fullständigt, skapande en oregelbunden massa af olikstora, suddigt 

 begränsade småkorn, bland hvilka; den till småfjäll ombildade glimmern, äfvensom de ny- 

 bildade, skarpt begränsade epidotkristallerna taga plats. Samtidigt börjar äfven fältspaten 

 att sönderpressas, men, eftersom den, ehuru mindre hård än kvartsen, dock är vida mindre 



1 »Granite de Flamanville» p. 27 (L. c.) ni. fl. st. 



2 Petrographie 2 Aufl. Bd. 3 p. 9. De kallas »rundliche schriftgranitartige Partien». 



3 N. Jahrb. f. Min. Beilageband 8 p. 314. (1892.) 



4 I nedan anförda uppsats. 



5 Så t. ex. är allt det, som O. NordenskjÖld i sin uppsats »Ueber postarchäisclien Granit von Sulitelma 

 in Norwegen und iiber das Vorkommen von s. g. Corrosionsquarz in Gneisseu und Granitens (Bull. Geol. Inst. 

 Upsala Vol. 2, 1894) beskrifyer som »quartz de corrosion» i sjelfva verket »quartz vermieulé». — Michel Lévy 

 säger dock på det af O. N. anförda stället (Bull. Soc. Geol. de France (3) 7. (1879) p. 846 angående »quartz 

 de corrosion»: »Nous donnons ce nom ici ä un quartz qui forme des sortes de gouttelettes arrondies au milieu 

 méme des plages feldspathiques». — (Och vidare att den) »ne rapelle pas les imprégnations vermiculaires fré- 

 quentes dans les roches granitoides massives». Anmärkas bör dock att på det andra af O. N. anförda stället 

 (Minéralogie micrographique p. 193) det som sedermera utskiljts såsom »quartz vermieulé» tydligen är inbegripet 

 under »quartz de corrosion». 



