26 BÄCKSTRÖM, VESTANÅFÄLTET. 



underlagrande kvartsiterna är turmalin endast spårvis funnen. Detta behöfver dock icke 

 utesluta möjligheten af att de turmalinbergarter, som gifvit materialet till de sparsamt 

 förekommande mörka bollarna, kunde hafva funnits anstående i trakten. Ett nära till 

 hands liggande antagande vore då, att de förekommit bundna vid sprickor i kvartsiten 

 eller i den underlagrande hälleflintgneisen och då förmodligen bildats i samband ined den 

 yngre småkorniga granitens eruption. Häraf skulle emellertid följa att konglomeratet skulle 

 vara postgranitiskt medan kvartsiten och hälleflintgneisen — hvilka, af skäl som längre 

 fram närmare skola utvecklas, icke böra åtskiljas — vore pregranitiska, men häremot synes 

 konglomeratets nära stratigrafiska förknippande ined kvartsiten tala. Konglomeratet före- 

 kommer på ungefär lika stort afstånd från kvartsitens liggande på alla tre lokalerna, hvar- 

 för någon väsentlig diskordans icke kan förekomma, och veckningen har träffat båda på 

 samma sätt. — Konglomeratet kunde deremot tänkas vara en föga mäktig faciesbildning 

 i kvartsiten af samma ålder som denna, och hvars material vore hittransporteradt i likhet 

 med kvartsitens. Turmalinskiffrarna äro i hårdhet fullt jemförliga med de såsom bollar 

 förekommande rena kvartsiterna och kunde derför vara transporterade lika långt. Konglo- 

 meratet skulle således icke vara bildadt på bekostnad af den underlagrande kvartsiten, utan 

 härleda sig från någon ännu äldre kvartsit- eller sandstensbildning. — Hvilket af dessa 

 begge alternativ, som får anses såsom det sannolikaste, är dock för närvarande svårt att 

 säga. Vi återkomma härtill i slutkapitlet. 



Den glimmerskiffer eller glimmerkvartsit, som närmast omger bollarna på den södra 

 lokalen, kan beskrifvas som en bergart med icke öfver en femtedel muskovit, mest upp- 

 trädande som sammanhängande hinnor slingrande sig kring långsträckta linser af stora 

 kvartskorn, eller ibland äfven af en finkornig blandning af kvarts och muskovit med jern- 

 glimmer, rutil och zirkon. I tvärsnitt är denna genom tryck uppkomna linsstruktur 

 mycket utpräglad. — En såsom lager i glimmerskiffern S. om Fattighuset förekommande 

 glimmerkvartsit, strukturelt temligen öfverensstämmande med denna, för rikligare jern- 

 glanstaflor, här såsom alltid anordnade parallelt med skiffrighetsplanen, samt derjemte i 

 ringa mängd en egendomlig apatit, som beskrifves nedanför. 



De i Vestanåtrakten under namnet »ledsten» bekanta (jfr. »Bäckaskog» p. 98) kvartsiterna 

 äro att karakterisera såsom stängliga glimmerkvartsiter. Muskovithalten är icke så stor, 

 att man ur rent petrograflsk-systematisk synpunkt kan kalla dem glimmerskiffrar. Under 

 mikroskopet visa de den för dynamometamorfa bergarter så karakteristiska linsstrukturen 

 med muskovithudar omgifvande de af kvarts bildade linserna. Stundom utgöres linsen af 

 ett enda större kvartskorn och i andra fall är det tydligt, att här ett ursprungligen en- 

 hetligt, nu sönderpressadt kvartskorn föreligger. Lokalt kan kvartsen vara koncentrerad 

 till små gångar, och i det stora ledstensbrottet Ö. om Fattighuset anträffades äfven »peg- 

 matitiska» utsöndringar af kvarts och muskovit, den senare i centimeterstora taflor. 



Utom kvarts och muskovit föra ledstenarna litet jernglimmer, zirkon, samt ibland 

 rutil och turmalin i små mängder. — Från nyss omnämnda lokal O. om Fattighuset före- 

 ligger ett ledstensprof, i hvilket ett skarpt begränsadt, ung. 2 cm. bredt, grönaktigt lager 

 förekommer. Detta gröna lager karakteriseras af mycket talrika, ytterst små (0,02— 0,os 

 mm. stora) turmalinkorn, liggande företrädesvis i strimmor, hvilka omkransa små kvarts- 

 ögon. Likaledes i strimmor och anhopningar förekommer äfven ganska rikligt apatit, dess- 



