KONGL. sv. VET. a KA) ikmi ENS ii a \ !>i,i m;ak. BAND 29. \:n 4. 27 



utom linnes muskovit. Arpatiteii har liiir, liksom i de förut beskrifna kvärtsiterna S. örh 

 Fattighuset, en egendomlig utbildning. Den Förekommer såsom korn utaln kristallbegrahsning. 

 DeSs ljusbrytning ar såsom hoS vanlig apätit, dess dubbelbfytfriiig någo 1 ! mindre. Kornen 

 äro stundom impregnerade med jernöxidhydral och oftaSl svartsljrimmiga i en riktning'. 

 Utslftckningen ar parällel med dérlnä riktning, hvilken alltid nr optiskt negativ; På grund af 

 dessa egenskaper har mineralet bestämts såsom apatit. Dé små afvikelserna göra, att man 

 kunde vara frestad att tänka, på någon annan apatitvaritet än den vanliga, Öch då kanske 

 sannolikast manganapatit, som ju af Weijhll béskrifvits från Vestanå grufva. 



Ledsténarna kunna emellertid äfven föra andra mineral såsom väsentliga bestånds- 

 delar. Så är fallet med en undersökt ledsten från trakten af Glabruket, hvilken har 1 — 5 

 mm, stora ögon af ett makroskopiskt svagt brunaktigt mineral med stor hårdhet. Detta 

 visade sig vara en af kvarts-, turmalin- och malmkorn uppfylld andalusit, i snitt färglös. 

 Hela ögat är en enhetligt orienterad kristall, hvilken, såsom fig. 9 visar, omkransas af 

 niuskovitstrimmor och stundom äfven af små distenkorn i rader. Denna anordning visar, 

 att andalusiten åtminstone är äldre än veckningsrörelsernas slutperiod: de stora ändalusit- 

 kornen hafva förhållit sig såsom fasta partier gentemot bergartens hufvudmassa, kvarts och 

 muskovit med inneliggande småkorn af andra mineral, hvilken genom fortskridande de- 

 formation och nybildning plastiskt omformats, så att resultatet blifvit en struktur, som 

 har mycket gemensamt med den, som visas af en starkt fluidalstruerad porfyr med inne- 

 liggande fältspatströkorn. 



Vidare anstår i den lilla hällen 0,25 km. V. om Glabruket en glimmerkvartsit med 

 mycket talrika ögon af ett brunt minera], hvilket likaledes visade sig vara andalusit. Denna 

 var här, i motsats till den nyss beskrifna, friare från kvartsinterpositioner, men i stället ofta 

 uppfylld af ytterligt små, opaka interpositioner af jeniglans (eller grafit?). Utanför dessa 

 större andalusitkorn, omkransande dem, eller också i sjelfständiga anhopningar, förekomma 

 talrika små andalusitkorn, hvilka emellertid äro helt och hållet omgifna af kvarts och icke 

 parallelorienterade. Dessa små andalusitkorn likna mycket småkornen af den gröna man- 

 ganandalusiten från den nedanför beskrifna hällen, 1,6 km. S. om Grönhult, men de äro 

 färglösa. Uppträdandet är äfven detsamma. — I denna bergart hafva vi således andalusit 

 både i enhetliga, om än interpositionsförande kristaller och i småkorn utan parallelorien- 

 tering, medan det i den nyss beskrifna ledstenen endast fins större enhetliga kristaller, 

 och i den S. om Grönhult det endast fins anhopningar af isolerade småkorn. — Utom anda- 

 lusit för denna glimmerkvartsit äfven litet disten i småstänglar, åtföljande muskoviten, 

 vidare rikligt jernglans, rätt mycket rutil, dels som små skarpa kristaller, dels som större 

 korn utan kristallbegrä-nsning, samt slutligen spår af turmalin. 



I den lilla hällen SO. om gården Rörmossen förekomma i glimmerkvartsiten en 

 stor mängd strödda, flere millimeter stora turmalinkristaller, hvilka, såsom i »Bäcka- 

 skog» påpekas, ofta äro söndersprungna och bitarna ett stycke isärdragna i samma rikt- 

 ning som glimnierkvartsitens stänglighet. En liknande bergart är äfven funnen som block 

 SO. om Fattighuset. Turmalinen är mörkt grågrön — ljusröd och visar stundom zonar- 

 struktur. Endast de mindre kornen äro rena, de större innesluta talrika småkorn af kvarts. 

 Bergarten innehåller f. ö. muskovit samt rätt stora korn af magnetit, rutil och zirkon. 

 Den i block funna bergarten för derjemte — ensam bland alla kvartsitlagrets bergarter — 



