72 BACKSTRÖM, VESTANÅFÄLTEf. 



Bergarten är mycket finkornig och strukturen bär starka spår af tryck. Ett general prof 

 af denna bergart analyserades af D:r H. Santesson med följande resultat: 



Si0 2 — - 75,39 



Al 2 6 3 - - .......... 12,69 



Fe 2 3 1,42 



FeO 2,06 



MgO 0,36 



CaO. " 0,63 



Na 2 0,7i 



K 2 4,45 



H 2 Ö ^u 



99,85. 



Olikheten med de å p. 53 anförda analyserna på hälleflintgneisen och gneisen är 

 påfallande: här finnes mycket mindre kalk och natron, mera kiselsyra samt äfven något 

 mera kali och vatten. 



Ur analysen beräknas den kvantitativa mineralsammansättningen under nedan an- 

 förda antaganden 1 till att vara: 



Jernoxidhydrat 4, 12 



Epidot 2,65 



Biotit •. 2,87 



Muskovit.. 21,54 



Ortoklas 10,04 



Albit 6,02 



Kvarts 52,so 



100,04. 



Denna kvantitativa mineralsammansättning öfverensstätnmer icke så synnerligen väl 

 med den genom uppskattning under mikroskopet funna hvad beträffar den höga fältspat- 

 halten. — Enligt analysen skulle det ursprungliga sedimentet kunna tänkas hafva haft 

 sammansättningen : 



Kvarts... 46, 17 



Kaoliri 1 G,io 



Ortoklas 26,32 



Albit 6,02 



Epidot 2,65 



jemte jernoxider och kiorit, hvilken sistnämnda något skulle minska kvartshalten. Det 

 vore sålunda ett starkt vittradt och abnormt kvartsrikt sediment, som här inlagrats mellan 

 det jemförelsevis friska tuffmaterialet. 



1 En epidot med Al : Fe som 4:1; en biotit, sammansatt efter formeln IIoKAl.jSi.j0j2 + 3 /a (Mg, Fe).,Si0 4 

 (med Mg:Fe = 2: 1). — Den höga jernoxidulhalten är svårförklarlig. Antages allt öfverloppsjern som oxid, så 

 erfordras jemnt de ännu obundna 1,04 % vatten för att binda denna till jernoxidhydrat. Genom detta antagande 

 tillföras emellertid 0,19 % 0, hvarför analysens slutsumma blir högre. 



