sekti 



; i , 



inrmit å pil II och profil) 



r-, i ;, , ,, i,. , ,i., ,,., ,| i \, . 



1 de 

 S\ Ull 



1 11 ti IIOC | llU Mm IM 1 1 III. 1 '(' 



teiM mellersta . ..,-h nordöst) 



sekt i 



ni 1). Det är alltså kasts 



Ull. k' 



c våren tillväxer mest i in 



norr; 



i d.el. Detta kan afven 



då 1 



niliiskii strömmen löper 



r. »lat 



Lönens afböjande kraft oe 



östra, 



kust. Liksom haitiska v 



Skag 



erack och derifrån undan 



'. AKADEMIENS UANDLINGAH. BAND 29. N:0 5. 5 



erna öfver Ska-géraek från November, December eller Februari 

 i iir anmärkningsvårdt, att bankvattnel först utspädcs och för 

 ra Skagerack (se sektion 3) och senare i sydvestra Skagerack (se 

 strömmen, eller den östra grenen af baltiska strömmen, som 

 itensitel och bortdrifver vinterns bankvatten från Skageracks 

 forväntas af rent fysikaliska grunder, emedan under våren, 

 med större hastighet, den bör påverkas starkare af jord- 

 tft och derför sända- sina. största vattenmassor utefter Skageracks 

 ittnet om våren först öfversvärnmar nordliga ooh nordöstra 

 iteänger bankvattnet, så fördrifves det under vattenömsningen 

 om hösten sist från denna trakt. Vi håfva upprepade gånger funnit haitiskt vatten 

 (|varstaende såsom ytlager i mellersta och norra Skagerack under September och Oktober 

 månader, ja, under förliden höst funno vi i December nästan hela Skageracks yta norr om 

 linien Cj — C v betäckt af ett tunnt och färskt lager af baltiskt ytvatten, se kartan å pr. XII. 

 Men 1896 var ett undantagsår, hvilket bland annat antydes deraf, att vintersillfisket slog 

 fel. I regeln sker baltiska vattnets aflägsnande under höstens vattenombyte redan i 

 September och Oktober på sådant sätt som visas af ytkartorna å pl. III och följande. 

 Emellertid förtjenar anmärkas, att baltiska vattnet tidigast intager sin plats om våren i 

 Skageracks norra del och sist aflägsnas derifrån om hösten. 



Hvad Kattegat beträffar, så har den deruti ingående underströmmen under 

 vintern 1892 — 93 utgjorts af bankvatten från Skageracks yta. Då nu på våren detta 

 bankvatten aflägsnas utåt Nordsjön upphör det äfven att ingå såsom underström i 

 Kattegat, och ett nytt vattenslag, nemligen 34-vatten, börjar intränga i dess ställe genom 

 Kattegats djupa ränna och bildar under sommaren bottenlagret deri. Undersökningarne i 

 Maj 1893 gjordes från dansk sida under månadens första vecka och inträffade just vid 

 tiden för vattenskiftet i de djupa lagren. I Kattegats mynning och i dess nordliga del 

 påträffades derför mycket egendomliga förhållanden, såväl hvad salthaltens som tempera- 

 turens fördelning beträffar. Den danska expeditionens kemist, Dr Rördam, som bearbetat 

 det af de danska expeditionerna insamlade materialet 1 har förtjänsten att på ett grundligt 

 sätt hafva utredt den vid början af månaden herrskande situationen i Kattegat, så att 

 intet tvifvel kan råda om dess aktualitet, ehuruväl han synes oss hafva misstagit sig om 

 dess orsaker. 



De förhållanden som särskildt förtjena anmärkas såsom ovanliga äro tvenne: 

 nemligen: 



1) dels att salthalten i det danska tvärsnittet öfver Kattegat mellan Vinga och Laasö 

 Trindel D n fanns ovanligt låg från ytan ända till 50 meters djup (under 30 °/oo), hvilket 

 antyder, att baltiska strömmens vatten hopats till ovanlig mäktighet just innanför Kattegats 

 mynning, medan dess mäktighet i det nordligare tvärsnittet D z (Skagen — Patern öster) 

 endast var 10 meter närmast Sveriges kust och i det sydligare tvärsnittet Dm (Varberg 

 — Kobbergrundet) äfvenledes omkring 10 — 15 meter. I en viss tvärsektion innanför 



1 Se Beretning fra kommissionen for videnskabelig uudersögelse af de danske tarvande, förste bind, l:ste 

 häftet, Köbenhavn 1896. De hydrogratiske forhold i de danske tarvande inden for Skagen i 1891 — 93 af K. 

 RÖRDAM, p. 174—177. 



