KONGL. SV. VET. AKADEMIENS UANDUNGAB. BAND 29. N:0 5. I '.I 



a| Kattegats underström och alltså yttersl af den årliga periodiska förändring Skageracks 

 vatten ar underkastadt. 



Då underströmmen bunnil fram till den egentliga Östersjöns fcröske] mellan Gjedser 

 och Darsserortj har han ett intermittent inflöde deröfver ') och når, följande Rtigen och 

 Bornholms norra och vestra sida in i < )sloi , sj«">ns första, större djupbassin O. om Bornholm. ') 



Bottenvattnet i denna bassin nedom 50 m. nivån har från LS-^ — 16 :%>o salt och bildar 

 genom sin större täthet (sp, vigt L,oos5S — 1,01122) ett från ytlagret (salthall 7 8 °/oo sp. v. 

 J,,qq5... .) sa, skildt lager, att den termiska vertikalcirkulationen ej kan genombryta detr- 

 sainnia, Följaktligen är detta bottenlager oberoende af årstidernas inflytande och ensamt 

 beroende af underströmmen som ditför detsamma. De djuplodningar som utförts på detta 

 ställe af Östersjön hafva visat, att temperaturen vexlat mellan 2°,8 och omkring 5°,o C, 

 hvarjemte salthalten äfven visat en ringa variation 16,9 — 15,«9 °/oo, hvilket ådagalägger, 

 att bottenvattnet i denna djupbassin icke är stagnerande som i den egentliga Östersjöns 

 inre bassiner utan då och då förnj^as af underströmmen. 



Man kan nu första, hyarför bottentemperaturen är i allmänhet så låg. De danska 

 temperaturkartorna öfver Kattegats tillstånd under olika årstider från 1891 t. o. m. 1893 

 ådagalägga på det tydligaste det vigtiga förhållandet: att 'underströmmen i allmänhet är 

 mest intensiv och när längst in ät Östersjön under vären och sommaren (se Augusti-kartan 

 från 1893 i Beretningen), då den utgöres af kallare vatten, som delvis bildas af nordligt 

 bankvatten, hvilket under vintern inkommit i Skagerack. 



Härmed öfverensstämmer en iakttagelse, som gjordes i Mars 1896 af professor Cleve 

 vid undersökningen af plankton från sydliga Kattegat samt från trakten V. och O. om 

 Bornholm. I detta vatten förefunnos talrika diatomäcearter, eljest endast kända från is- 

 hafvet. Då nu, såsom vi sedermera skola visa i denna afhandling med stöd af Cleves 

 undersökningar, denna nordliga bankvattenström, som i Skagerack anträffas uti ytan under 

 Januari och Februari, äfvenledes innehåller arktiska djur- och växtformer, kan deras förekomst 

 i Mars långt in i Kattegat och i sjelfva Östersjön endast förklaras sålunda: att under- 

 strömmen medfört desamma på sin väg söderut och efterhand aflemnat sin plankton åt 

 ytlagret. Bottenlagret i Östersjöns djupbassiner synes sålunda delvis hafva sitt ursprung 

 från ishafvet, och det förtjenar undersökas, huruvida vissa s. k. relicta former, som an- 

 träffas i Östersjön, verkligen hafva qvarglömt sig derstädes sedan glacialtiden och öfver- 

 lefvat Ancylus-tiden och Litorina-tiden, eller om deras förekomst kan förklaras ur mera 

 närliggande grunder. 2 ) 



1893 i Augusti synes man, af de danska temperaturserierna att döma, haft nordsjö- 

 vatten oblandadt och karakteriseradt af dess vanliga låga temperatur 9° — 6°, 5 C. ända in 

 till Kattegatsrännans uppgrundning S. om Anholt och vidare uti de djupaste bottenrän- 

 norna (se t. ex. danska stationen D IV5 ) å södra Kattegatsplatån ända till trakten af Stora 

 Belt och Öretvisten vid Lappgrundet. I vestra Östersjön utgöres bottenvattnet icke af 

 nordsjövatten oblandadt utan af ett blandningsvatten af betydligt mindre salthalt och 



J ) Att underströmmen öfver tröskeln är intermittent har O. Pettersson visat uti II delen af Den 

 svenska hydr. exp. 1877. Se tvärsektionen mellan Riigen och Skåne. 



2 ) Cleve anser absolut omöjligt, att arktiska brackvattens eller marina diatomacéer kunnat uthärda an- 

 cylustidens färska vatten. 



