30 PETTERSSON OCH EKMAN, DE HYDROGRAFISKA FÖRÄNDR. INOM NOKD- OCH ÖSTERSJÖN. 



Att det verkligen M ett nytt 34-vatten, som inkommit i November synes af gashalten. 



Gasanalyser å vatten från stat. C ln . 

 Djup. t° C. °/oo N 2 co. i llt. 2 cc. i lit. 2 %. C0 2 cc. 



T Augusti 1893 10 M. 9 ö ,is 34,28 13,69 7,97 . 36,78 45,77 



» 20 » 6°,80 34,67 13,67 8,14 37,31 46,86 



16 November 1893 ... 40 » 9°,85 34,48 12,36 5,96 32,53 



Skilnaden är så vigtig, emedan gashalterna synas antyda, att 34-vattnet sannolikt 

 hade sitt ursprung från en annan trakt af hafvet i November än i Augusti. I Augusti 

 visade detta vattenslag såväl i G m som i den 40 mil ONO. derom belägna stationen S V n i 

 samma nivå det ovanliga förhållandet af betydlig öfvermättning med syrgas, hvarigenom 

 den abnormt höga syreprocenten, 36 — 37 %, uppstått. Denna höga syrehalt åtföljes af 

 en låg C0 2 -halt, nemligen omkring 45 — 46 cc. både i profven från C in och S V n- Tillika 

 fanns qväfvehalten hög, nemligen 



i profven från Syn — 13,47; 13,52; 13,48 cc; 

 i » » C in = 13,69; 13,67 cc. 



motsvarande en absorbtionstemperatur af cirka 4 å 5° G. Vattnet hade in situ en betydligt 

 högre temperatur af omkr. 7° — 9° C. Dessa förhållanden antyda, att 34-vattnet i Augusti 

 härstammade från någon del af Nordhafvet, der ett rikt vegetabiliskt planktonlif varit 

 rådande i ytan under en lufttemperatur af 4°— 5°. Sannolikt är, att denna trakt var aflägsen 

 och nordligt belägen, emedan vattnet tydligen länge varit undervattenslager och hunnit 

 uppvärmas på vägen in i Skagerack. 



November-vattnet af 34 °/oo salthalt visar helt andra egenskaper. Det eger både i 

 C m vid 40 Meters djup och i A xv vid 70 Meter temperaturen 9°, 8 — 10°, o C. en syrehalt 

 något under den normala (omkr. 32,6 %) och en qväfvehalt af 12,2 å 12,3 cc, hvilken 

 vattnet har absorberat vid omkring 9° C. Kolsyrehalten är högre (ungefär 47 cc). Detta 

 vatten måste hafva befunnit sig under sommaren i någon trakt af Nordatlanten, der den 

 nämda temperaturen i atmosferen varit förherrskande. Den närmaste trakt af Atlanten, 

 der vattnet har dessa egenskaper under sommaren, är hafvet söder om Island 1 ) (Irminger- 

 hafvet). I Oktober 1892 fann R. Sohlman gränsen för 34 °/oo-vattnet mellan 34° W och 

 54° W vid 57° Lat. Vattnet hade då en temperatur af 9°— 11° C. öfverhufvud taget 

 är salthalten 34 °/oo utmärkande för den v est atlantiska arean mellan de egentliga golf- 

 strömsgrenarne, hvilka föra det saltaste vattnet af öfver 35 °/oo, och polarströmmens 

 randområde, som har 32 och 33 °/oo salthalt. Det synes visserligen vid första intrycket 

 vara svårt att antaga, att Skageracks varmaste vattenlager under vintern skall leda sitt 

 ursprung från vestra sidan af Atlanten, och de hydrografiska skälen för detta antagande 

 skulle ej heller kunnat vara afgörande, ifall ej andra synpunkter för frågans bedömande 

 förefunnes uti de biologiska forskningarnes resultat. Dessa forskningar hafva klart och 

 tydligt ådagalagt, att i Dec 1896 det under bankvattnet befintliga 34-vattnet i Skagerack, 

 hvilket hade samma temperatur och egenskaper som 1893 i November, innehöll s. k. 



>) Se Pettersson, A Review etc. . . . Scottish Geogr. Mag. June 1894. Plate IX. 



