32 PETTERSSON OCH EKMAN, DE HYDROGRAFISKA FORÅNDR. INOM NORD- OCH ÖSTERSJÖN. 



Stationen IV öfverensstämmer alldeles med III och stat. VII med VI. Efter dessa 

 observationer, kombinerade med de norska tvärsnitten å pl. VIII är kartan å pl. VII, som 

 anger Nordsjöns tillstånd i Nov. 1893 på 50 meters djup, utarbetad. Intresset koncen- 

 treras här i första rummet på bankvattnets utbredning. Detta vatten är på Nordsjö- 

 området alltid ytlager, och såsom sådant finnes det å kartan utlagt (den gröna arean) med 

 bjelp af det mycket fullständiga observationsnätet r ) noggrant i de minsta detaljer. Så 

 äro t. ex. de tungor eller utlöpare mot vester, som visa sig vid 58° och 59° lat., direkt 

 observei*ade under iakttagelserna ombord å ångbåtarne. Dessa tungor äro spår i hafsytan 

 af en undervattensformation, som framträder å den bredvidstående kartan, hvilken fram- 

 ställer tillståndet vid 50 meters djup, der 34-vattnet dominerar. Snedt öfver norra Nord- 

 sjöplatån från Shetland mot SO. finnes som vanligt en bred area af golfströmsvatten med 

 hög salthalt. På 50 meters djup finner man denna area delad i två, hvarigenom man 

 kommer till den öfverraskande slutsats, att Golfströmmen i November sänder in två ström- 

 grenar i Nordsjön, hvilka i ytan fiöto tillsamman, men vid botten skiljas åt af en kil af 

 34-vatten som kom vesterifrän. Det är denna formation, som förorsakar den egen- 

 domliga oregelbundenheten i 35- och 33-vattnets rand öfver vestra sidan af norska rännan. 

 Alla 3 strömgrenarne flyta snedt öfver norra Nordsjöplatån och glida öfver norska rännans 

 vestra rand ned i rännan som de följa in i Skagerack. Längsefter hela rännans bredd 

 och i Skagerack öfverlagras de af bankvattnet. Stationerna VI och VII, hvilken senare 

 Mr Dickson tyvärr ej hann fullborda, ligga sålunda inom bankvattnets område. Statio- 

 nerna III och IV ligga helt och hållet inom den nordligaste golfströmsgrenen, hvilken vid 

 61:ste breddgraden har sin hufvudfåra markerad af högsta salthalten 35,46 °/oo. I station 

 IX vid östra sidan af Shetlands norra ögrupp har man ytvatten af 35 °/oo (analytiskt 

 bestämd salthalt) med 8°, 9 C. temperatur och vid botten 34,63 °/oo-vatten med tempera- 

 turen 9°, 2 G. Salthalten är här äfvenledes analytiskt bestämd och spec. vigten dertill 

 tagen med Sprengels pyknometer Su — 1,02575, hvarföre man med absolut visshet kan an- 

 taga, att under det saltare ytlagret i stat. IX flyter samma 34 °/oo vatten som vid 60 

 meter bildar mellanlagret i norska sektionen N n . Detta kan emellertid icke vara ett sta- 

 bilt jemvigtsläge inom vattenpelaren vid station IX, ty temperaturen hos bottenlagret är 

 t. o. m. något högre än ytlagrets, oaktadt salthalten är lägre, hvadan öfverlagringen måste 

 vara ett fenomen, som beror på vattnets rörelse. Emellertid vittna alla andra omständig- 

 heter för att 34-vatten vesterifrån här genomsätter golfströmsvattnet, ty under följande 

 Nov. månad 2 ) (1894) hade man alldeles samma formation på norra Nordsjöplatån, nemligen 

 2 tungor af 35-vatten åtskilda af en bred tunga af vestatlantiskt 34-vatten, hvilken denna 

 gång gick i ytan och icke täcktes af saltare vatten. Bankvattnet inkom äfven det året norr 

 om den nordligare golfströmsgrenen utefter Norges kust, men bildade 1894 ett mycket 

 obetydligare lager utefter denna kust än 1893, hvilket dertill närmast kusten öfvertäcktes 

 af ett ganska tjockt baltiskt lager. Det är anmärkningsvärdt, att i det norska vårsill- 

 distriktet, hvilket just ligger i denna trakt, fisket blef rikligt vintern, som följde på No- 

 vember 1893, men felslog under den clerefter följande vintern (1895). 



x ) Se Ytvattnets tillstånd 1. c. 



2 ) Se den nedomstaundc ytkartan N. Sea Nov. 1894 å pl. VIII. 



