36 PETTERSSON OCH EKMAN, DE HYDROGRAFISKA FÖRÄNDR. INOM NORD- OCH ÖSTERSJÖN. 



Bankvattnet var då i aftagande och var, såsom ofvan är bemärkt, inskränkt till 

 norska vårsillfiskedistriktet och Skagerack. Detta aftagande ger sig tillkänna, ej blott i 

 fråga om den area det upptager i hafsytan, utan äfven genom dess mäktighet, h vilken, 

 såsom synes af sekt. 13 å pl. XI vid stationerna C n och Ci är mycket reducerad. Det är 

 34-vattnet som börjat stiga till sin nivå, särdeles i södra och mellersta Skagerack, men 

 rundt omkring Skageracks kuster, både åt norska och svenska sidan, står bankvattnet 

 såsom ett lager af ansenlig tjocklek invid kustbanken och inuti fjordarne, såsom synes af 

 stat. Cyi och C v i sekt. 13 och af tvärsnittet öfver Gullmarfjordens tröskel i sekt. 10 å 

 pl. IX. Likadant var förhållandet vid Norges vestkust i sillfiskedistriktet mellan Har- 

 danger och Stavanger enligt Dr Hjorts tvärsnitt. : ) Bankvattnet synes af de vestliga stor- 

 marne hafva varit pressadt mot Norges vestkust och Bohusläns kust. Sillstim i riklig 

 mängd funnos i Februari på båda ställena, alltså inom hela bankvattnets utbrednings- 

 område, och som vanligt då bankvattnet står vid hög nivå på kustbanken, idkades vad- 

 fiske inuti fjordarne. I Norges yttre skärgård lär emellertid på grund af det stormiga 

 vädret fångsten icke motsvarat den rikliga tillgången på sill. 2 ) D:r Hjorts iakttagelser 

 visa, att det norska vårsillfisket upphörde i x4.pril i och med att bankvattenslagren vid 

 kusten öfvertäcktes af den baltiska strömmens utflöden. 3 ) Synnerligt intressant är den å 

 p. 54 i Hjorts arbete och å pl. IV fig. 2 lemnade jemförande framställningen af de hydro- 

 grafiska förhållandena under Februari följande året, då sillfisket felslog. Vi hänvisa till 

 D:r Hjorts afhandling. 



Hösten 1893 och vintern 1894 är den fullständigast undersökta period man känner, 

 hvad nordsjö-området beträffar. Hela gången af de stora förändringar, som då inträffade 

 i hafvet mellan sommarens slut och vårens början, ligger nu i öppen dager genom den 

 gemensamma hafsundersökning som då utfördes af nordsjöländernas hydrografer och bio- 

 loger. Den allmänna bild af förändringen i hafvets tillstånd som denna undersökning 

 lemnat, är följande: 



Under senare hälften af Maj och under Juni — Juli egde en stark utströmning rum 

 af baltiskt vatten, som öfvertäckte Skageracks och norska rännans yta, och i djuplagren en 

 inströmning af 35-vatten från norra Nordsjön. Mellan båda lagren fanns 34-vatten af 

 6° — 7° temperatur, hvilket från Skagerack ingick såsom underström i Kattegat under 

 sommaren. Bank vatten af 32 & 33 °/oo salthalt saknades alldeles i hela mellersta Ska- 

 gerack, hvarest baltiska vattnet omedelbart hvilade på 34-vattnet, och förefanns endast 

 såsom en undervattensrandformation längs kustbanken och såsom relikt från vinterns stora 

 bankvattensinflöde inne i fjordarne. 



Under de första höstmånaderna började baltiska strömmen att visa tecken till af- 

 tagande och samtidigt, började utifrån Atlanten ett inträngande af nya vattenlager i Ska- 

 gerack. Anledningen kan icke vara någon annan än den, att den öfverallt kringslutna 

 och afgränsade nordatlantiska bassinen d. v. s. nordhafvet och polarhafvet blifvit under 

 sommaren fylda af flodvatten och smältvatten samt golfströmsvatten, hvilket ej hade till- 

 räckligt aflopp. Då nu ett af tillflödena, nemligen baltiska strömmen, började aftaga, 



') Se fig. 1 å pl. IV och fig. 9 & 10 å pl. I i D:r Hjorts arbete, hvilka återgifvits å vår pl. XI. 



2 ) ibid. p. 53. 



3 ) ibid. fig. 10 a pl. I fig. 3 å pl. IV. 



