38 PETTERSSON OCH EKMAN, DE HYDROGRAFISKA FÖRÄNDR. INOM NORD- OCH ÖSTERSJÖN. 



synes hafva varit i afta.gan.de från November, och i Februari var bankvattnets utbredning 

 inskränkt till Norges sydvestra kust, der det, liksom vid Bohuslänska kusten, stod vid 

 hög nivå inomskärs, som det synes, pressadt intill kustbanken af de hårda vestliga vin- 

 darne som utmärkte den ovanligt milda vintern 1893 — 94. Först i April gaf bankvattens- 

 formationen vid Norges kust vika för den baltiska strömmens vårflöde, hvilket något 

 tidigare bortträngt bankvattnet från Skageracks kust. 



Från praktisk synpunkt äro dessa hydrografiska förhållanden af största vigt, emedan 

 de ådagalägga, hurudan situationen i hafvet är under ett normalt sillfiskeår sådant som 

 vintern 1893 — 94, åtminstone hvad Bohusläns fiske vidkommer. Om det ekonomiska ut- 

 bytet af norska vårsillfisket 1894 (Februari — Mars), ej varit så stort som kunde väntas 

 under dessa omständigheter, s}mes anledningen dertill (enligt 1 ):r Hjorts arbete) böra söka,s 

 uti de ogynsamma väderleksförhållandena vid denna jemförelsevis mera öppna kust och 

 icke i brist på insteg af sillstimmen. 



Sådan är, i korthet sammanfattad, förändringen som inträffat på Nordsjöns och Ska- 

 geracks område under tiden för de internationella undersökningarne Maj 1893 — Februari 

 1894. Denna förändring är en verkan af orsaker, som ytterst måste sökas uti rubbningar 

 i strömförhållandena i Atlantiska oceanen. Uppgiften att studera dessa ingick i planen 

 för den internationella undersökningen och uppdrogs åt Englands hydrografer. Vi hafva 

 i den föregående diskussionen användt så mycket af dessa resultat som hittills publicerats. 

 Det vi yttrat om golfströmgrenarnes förändrade riktning under vintern och deras inverkan 

 på den plankton som då uppträder i Skagerack är hemtadt från de planktonundersök- 

 ningar som utförts af Cleve och Aurivillius och hvilkas resultat nedlagts uti de afhand- 

 lino-ar som citerats uti det, föregående. 



