52 



'ETTKKSSON OCH EKMAN, DE HYDROGRAFISKA FOHANDK. INOM NORD- OCH ( iSTERSJi >.\. 



D j n p. 



Den 26 Jan. 1897. 



Den 1 Febr. 1897. 



Den 8 Febr. 1897. 



Temp. 



Salt °/oo. 



Temp. 



Salt °/oo. 



Temp. 



Salt %o. 



Om 



0?,70 

 2°, 10 

 5°, 5 5 

 6',35 

 6°.30 



31,13 

 32,36 

 34,47 



34,05 



34,76 



4°,70 

 4°,50 

 4°,70 

 5°,20 

 5°,55 



34,50 

 34,55 

 34,53 

 34,67 

 34.71 



0°,45 

 1°,50 

 4°,82 

 3°, 5 5 



30,02 

 30,72 

 33,51 

 34,19 

 34,28 



10 » 



20 • . 



30 > 



38 , 



Lufttemp 



— 10° C. 



Stig 



mde. 



-1 



° C. 



Mellan den 26 Jan. och den 1 Febr. hade vinden varit från O. och N. med låg 

 lufttemperatur. Efter att det varma och salta 34-vattnet kommit till ytan slog vinden 

 oin till V. och S. med stigande lufttemperatur och stark dimma och sjörök. De v estliga 

 vindarne bragte emellertid åter det kalla, baltiska ytlagret intill kusten och kall väderlek 

 med lufttemperatur från — 7° till — 10° C. inträdde åter mellan den 1 Febr. och den 

 8:de. I båda de fall vi här omnämnt visade sig omslagen i lufttemperatur och vindriktning 

 m. m. stå i närmaste sammanhang med de hydrografiska förändringarne, då det kalla 

 ytvattnet drefs bort och salt varmt vatten kom upp i dess ställe invid kusten för att efteråt 

 ånyo öfvertäckas af baltiskt vatten. Och det anmärkningsvärda är, att förändringen i hafs- 

 ytan föregick väderlekens omslag från köld till blidväder. 



De meteorologiska förhållandena vintertiden vid Skageracks kuster förtjena att noga 

 studeras från synpunkten af de förändringar som inträffa i hafsytan. 1 ) Särskildt förtjenar 

 undersökas, huruvida icke köldperioder under vintern inträffa, då större delen af Skageracks 

 yta täckes af ett baltiskt ytlager. Under varma vintrar såsom 1889 — 90, 1893- — 94, 

 1895 — 96 hafva vi funnit, att bankvattnet helt och hållet dominerar i Skageracks yta, och 

 att baltiska vattnet endast spelar rollen af en kustström (se ytkartorna för Febr. 1890 i 

 Grunddragen, för Febr. 1894 å pl. VIII och för Febr. 1896 å pl. X). Under sådana vin- 

 trar som den senaste 1896 — 97, då ett baltiskt ytlager ännu qvarligger öfver mer än 2 /3 

 af Skageracks yta, måste detta lager, som snabbt afkyles genom hela sin massa, i sin mån 

 återverka på atmosfärens tillstånd. Drifves detta kalla täcke bort från någon större del 

 af hafsytan, så att luften öfver en area af ett tusental qvadratkilometer står i kontakt- 

 ined ett djupt vattenlager af 5° — 6° C. temperatur i stället för ett tunnt lager vatten af 

 0° eller + 1° C, så synes denna förändring ej vara utan följder för väderleken. 



Ej mindre genomgripande följder medföra dessa förändringar som inträffa i hafvets 

 öfre nivåer för den växt- och djurverld, som medföljer vattenlagren. Dit hörer i första 

 rummet plankton. Några anteckningar om förändringarne i ytplanktons beskaffenhet, 

 hvilka åtföljde omslaget i ytans tillstånd vid Måseskär i början af Febr. 1897 hafva vi 

 här återgifvit efter Cleves 2 ) uppgifter. Den 26 Jan. var TncAoplankton rådande, men 



*) Se derom Gruno 



2 ) Se Cleve: Karakteristik etc, 1. c. 



