54 PETTERSSON OCH EKMAN, DE HYDROGRAFISKA FÖRÄNDR. INOM NORD- OCH ÖSTERSJÖN. 



A pl. XIII är utlagd en ytkarta öfver Nordsjögebitets tillstånd i Dec. 1896. De 

 observationer, som lemnat material dertill, äro anstälda å norska och svenska ångbåts- 

 linier, och vi stå i förbindelse till ledaren af de norska undersökningarne D:r Hjort ej 

 blott för den medverkan han lemnat vid sektionerna öfver Skagerack utan äfven för med- 

 delandet af dessa ytobservationer. 



Ytkartan öfver Nordsjön visar ett egendomligt förhållande, som anger, att tillståndet 

 i Nordatlanten var ett annat under hösten 1896 än under föregående år, t. ex. November 

 1893. Under sistnämda vinter var bankvattenströmmen inskränkt till norska rännan och 

 Skagerack. Inflödet kom norrifrån och slutade i Skagerack. Ingen förbindelse fanns 

 efter November med det sydliga bankvattnet i södra och sydöstra Nordsjön. Helt annor- 

 lunda var förhållandet vid slutet af år 1896 och (såsom det visat sig) äfven under början 

 af 1897. Utanför Skageracks mynning sammanflyta de båda randformationerna af 32-, 

 33-vatten. Denna formation är af betydelse vid förklaringen af det högst olika utfall 

 som vintersillfisket tog under 1896 — 97. Kartan visar, att det i egentlig mening sill- 

 förande vattenlagret i Skagerack, nemligen det nordliga bankvattnet, under denna vinter 

 ej var begränsadt enbart till Skagerack utan var mera spridt än under normala sillfiskeår, 

 liksom ytkartan å pl. XII och tvärsnitten af Skagerack visa, att detta vattenlager endast 

 i ett ovanligt tunnt lager inkommit till Skageracks östra kust och icke såsom vanligt 

 ersatt djupvattnet på kustbanken och i fjordarne med nytt nordligt bankvatten, i hvars 

 ställe under 1896 — 97 uppträdde 34- och 35-vatten. Den allmänna gången af sillfisket 

 under denna vinter motsvarar fullkomligt denna hydrografiska situation. Drifgarnsfisket 

 under hösten var rikligt, fisket inomskärs felslog, i det sillstimmen, då det egentliga, 

 vinterfisket skulle börja, höllo sig utomskärs x ) och endast i ringa mängd och spridda 

 inträngde i fjordarne. 



Rikligast torde fisket denna vinter utfallit i Göteborgs skärgård. Under tiden för 

 våra undersökningar fiskades sill på Danafjorden både den 16 Dec. 1896 och den 18 Jan. 

 1897. Situationen i dessa fisketrakter framgår af följande djuploclningar: 



Danafjord (Bifrostgrundet). 



Djup. 



Den 16 Dec. 1896. 



Djup. 



Den 18 Jan. 1897. 



Temp. 



Salt °/oo. 



Temp. 



Salt %o. 



Om 



r,9ö 



5°,86 



7°,45 

 7°, 6 2 

 7°,95 



22,89 

 23,21 

 29,10 

 32,51 

 33,47 

 34,33 



Om 



1°,20 

 1°,20 

 1°,10 

 1°,75 

 2°,80 

 4°, 17 

 5°,95 

 5°,70 



24,77 

 24,77 

 24,88 

 26,01 

 27,67 

 29,84 



33,80 



5 » . 



5 



10 * 



10 - . 





15 >• 





20 = 





25 > 





30 » . 



31 » 



*) Så t. ex. observerades ute i öppna Kattegat omkring Fladens fyrskepp mellan jul och nyår 1896 

 ofantliga sillstim. 



