56 PETTERSSON OCH EKMAN, DE HYDROGRAFISKA FÖRÄNDR. INOM NORD- OCH ÖSTERSJÖN. 



färskt baltiskt vatten. Här nedan meddela vi en djuplodning från den trakt der bank- 

 vattnet gick i ytan tillfölje af den uppdrift som förorsakats af den rådande nordostliga 

 vinden. Djuplodningen, som här meddelas, är utförd den 18 Dec. 1896 utomskärs V, 

 om Väderö. 



Djup. 



V. om Väderö 



den 18 Dec. 1896. 



Long. 10° 45', Lat. 58" 32'. 



Temp. 



4,30 

 4°, 40 

 5°,60 

 T, 15 

 8°,50 

 8°, 50 

 8°,25 

 7°,75 

 7°,05 

 6°,75 



31,44 

 31,44 

 32,17 

 33,10 

 34,17 

 34,76 

 34,94 

 35,18 

 35,24 

 35,25 



Temp. 



5°,60 

 6°, 00 

 6°,52 



T, 10 



7°,35 



7°,70 



7°,45 

 7°,20 

 7°, 15 



33,30 

 33,78 

 34,24 

 34,45 

 34,77 

 34,89 



35,05 

 35,05 

 35,13 



Denna trakt af Skagerack jemte skärgården utanför Göteborg var den enda, hvarest 

 under tiden för Decemberexpeditionen sillfiske pågick. Bankvattenslagret hade här omkring 

 15 meters mäktighet och fanns i denna station på ett djup af omkring 7 meter under 

 ytan. Fisket bedrefs härstädes med drifgarn utomskärs men lemnade vid den tiden ringa 

 utbyte. Inomskärs fanns ingen sill. Bankvattenslagret inomskärs (vid Ramsö på Koster- 

 fjorden) hade ej heller mer än 5 meters mäktighet och befann sig i sjelfva ytan. Detta 

 är icke någon gynsam situation för sillfiske. Enligt den erfarenhet vi hemtat från alla. 

 föregående hydrografiska undersökningar under silltiskeperioden har det gynsammaste 

 hydrografiska tillståndet för sillfiske inträffat, då ett mäktigt lager af bankvatten stått vid 

 kusten och i fjordarne öfvertäckts af ett tunnare 10 — 20 meter tjockt baltiskt ytlager. Ett 

 tunnt bankvattenslager, som sjelf bildar 3'tlager, ger icke upphof till något rikt sillfiske. 



