

KONGL. sv. VET. 



A K A 



1. Hl 



iderströrrimen, Bom 



In k. 



Gjédser och 



Darsser Ort, ar ei 



iligl 



underström i 



inder olika årstide 



r? 



•_'. Un 



dlkei inllyt le ha 



r .1.' 



Kattegats ncl 



i Östersjöns bottei 



ilage 



•3. Ili 



ir sker ombyte.1 af 



bo1 



och nar inl 



haffar detta ombyl 



c i 



\ih DMIEN8 HANDLINGAR. BANN 29. \:<> 5. 59 



omraer i den egentliga Östersjön öfvér tröskeln mellan 

 alU :iii döma interraittent. Huru förhaller sig denna 



in periodiska vexlingen inom Skageracks vattenlager på 

 ir och djupvattnets salthalt, temperatur och gashalt? 

 tönvattnel iden egentliga Östersjöns olika djupbassiner, 

 Östersjöns olika, genom under vattenströsklar åtskilda, 

 afdelningar? 



4. Till hvilken nivå bestämmes vattnets temperatur af atmosfärens inflytande ofvan- 

 ifrån (genom convektion) och underifrån (genom underströmmens temperatur)? 



5. Huru sker vattnets ventilation i dessa (dika nivåer? 



Dessa frågor angå egentligen underströmmens och djuplagrens förhållande. Hvad 

 ytvattnet i Östersjön och den baltiska ytströmmen beträffar, så framstälde sig hufvud- 

 sakligen tvenne frågor, som väntade sin lösning i sammanhang med systematiska hydro- 

 grafiska undersökningar. *) 



6. Uppkomsten af de blandningsvatten, som baltiska, strömmen medför. Då denna 

 ström vid Östersjöns trösklar, der den bildas af det utflytande öfversta lagret i den 

 egentliga Östersjön, har en initialsalthalt af 8 — 10 °/oo och vid utloppet ur Kattegat 

 medför vattenmassor af ända till 30 °/oo, men under sitt vidare lopp endast föga tilltager 

 i salthalt, är det tydligt, att inom Kattegat förhållandena måste vara i alldeles särskild 

 grad gynsamma för uppkomsten af blandningsvatten. 



7. Fördelningen af animaliska och vegetabiliska planktonformer i Östersjöns och i 

 baltiska strömmens olika regioner under alla årstider. 



Eftersom resultaten af Östersjöobservationerna redan diskuterats i tvenne afhandlingar 

 nemligen prof. Krummels arbete 2 ) »Zur Physik der Ostsee» och i O. Petterssons redan 

 nämda uppsats, »Östersjön», 3 ) torde vi här kunna inskränka oss till att å pl. XIV och 

 XV meddela en grafisk sammanställning af de vigtigaste djuplodningar som utförts i 



x ) Vi nämna här endast de vigtigaste problemen, hvilka man med full visshet kan antaga skola kunna 

 lösas genom en systematisk undersökning af området. Åtskilliga andra uppgifter framställa sig derjemte, hvilka 

 äfven kunna vara af stor vigt, ehuru man ej med säkerhet kan förutse, huruvida de kunna lösas på hydrografiens 

 närvarande ståndpunkt. En sådan uppgift hafva vi nämnt å sid. 18 nemligen: att utfinna den baltiska strömmens 

 hufviidfåror inom Kattegat eller med andra ord läget af de strömlinier och strömaxlar i ytvattnet, hvilka beteckna 

 de direktaste vägar, som utflödet ur sundet tager på sin väg till Skagerack. Dessa vägar kännetecknas naturligtvis 

 af minimiområden af salthalt, hvilka endast kunna upptäckas genom analytiska bestämningar af största möjliga 

 skärpa, hvilka säkert angifva salthalten på 0,0 5 °/oo. Från nautisk synpunkt är uppgiften liktydig med utrö- 

 nande af strömsättninyens allmänna lagar, ett problem som särskildt för Kattegat bör vara af stor vigt. På 

 Skageracks område, hvarest ytströmmen är underkastad mycket stora förändringar i riktning och intensitet, 

 emedan han icke har någon fast gräns mot vester, måste hydrografens uppgift, hvad ytvattnet angår, inskränka 

 sig till att påvisa de klyfningspunkter strömmen eger t. ex. vid Skagen, vid Lindesnäs, vid Hållö m. fl. ställen, 

 hvarest strömmen under vissa förhållanden visar tendens att grena sig eller att helt och hållet böja af från sin 

 allmänna riktning längs kusten, men inom Kattegat antager uppgiften fastare konturer, hvarjemte vilkoren för 

 dess lösning äro vida gynsammare. Det är alldeles otvifvelaktigt, att det inom Kattegats område existerar dylika 

 strömaxlar och greningspunkter, hvilka lätt gifva sig tillkänna vid ytprofvens analys genom de stora differenser 

 i salthalt, som Kattegats ytvatten företer, och det kunde nog vara önskvärdt både ur hydrografisk och nautisk 

 synpunkt att utreda deras vanligaste läge under olika årstider och olika vindförhållanden. 



2 ) Se O. Keummel: Zur Physik der Ostsee. Petermanns Mitteil. 1895, Heft. IV & V. 



3 ) Se O. Pettersson: Bih. t. K. S. V. A:s Handl. Bd 19. Afd. II. N:o 4. 



