KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 29. \:<i 5. 65 



1 denna djupa bassin har tillståndet varh oförändrad! sedan L877 med undantag atl 

 tnftngden af upplösl syrgas hastigl minskats i bottenlagrel ifrån Sept. L89] till Juli 1893. 



Salthalten, temperaturen och mängden af i vattnel lös1 qväfgaa bef os identiskl lika 



vid alla 3 tillfällena vid 400 m., men syreqvantiteten både minskats från 3,2 cc. på litern 

 eller L6,is % L891 till l,;.; cc. eller 7,si % L893. I betecknande motsats bartill står 

 qvafvemängden, bvilken L891 befanns vara 16,67 cc. och L893 L6,82 cc, således — inom 

 försöksfelens gränser — lika. 



[ngen ny ventilation af vattnel och intet nytl inflöde af friskare vatten har inträffat, 

 de vattenlager, som befunnit sig under trösklarnes nivå, hafva varit stagnerande under 

 minst 16 års tid. 



Våra undersökningar hafva påvisat en högst anmärkningsvärd skilnad mellan botten- 

 vattnet i den egentliga Östersjöns djupbassiner och bottenvattnet i Östersjöns nordligare 

 afdelningar t. ex. Ålands haf, hvilket skiljes från egentliga Östersjön genom tröskeln 

 mellan Stockholms skargård och Finska skärgården vid Hangö. På ömse sidor om denna 

 tröskel, som ej kan vara. djupare än högst 60 meter, befinna sig stora försänkningar i 

 hafsbotten, och då redan djupvattnet i de innersta bassinerna af egentliga Östersjön visat 

 sig vara stagnerande och sakna ventilation, skulle man a priori vara benägen att anse att 

 detta skulle i ändå högre grad vara förhållandet med djupvattnet i Ålands haf. Emellertid 

 visa våra analyser, att förhållandet är motsatt. Jemför man gashalten i vattnet från 200 

 meters djup i de 3 följande djupbassinerna finner man 



i stat. 96, Gotl. djupbassinen . . = 16,59 cc N 2 ; l,2i cc O, = 6,83 % 



» » 94, Landsortsdjupet . . = 17, os cc N a ; 2,73 cc 2 = 13, so % 



» 70, Ålands haf . . . . = 18,07 cc N 3 ; 8,17 cc 2 = 31,98 %. 



Denna utomordentliga skillnad uti vattnets från samma djup beskaffenhet blir för- 

 klarad, om man tar i betraktande att salthalten hos dessa 3 vatten prof enligt ofvanstående 

 tabeller var följande: 



i station 96 (Gotlands bassin) vid 200 m. = 11,84 °/oo 



» » 94 (Landsort » ) » » » = 10,22 %>o 



» » 70 (Ålands haf) >■ » = 7,21 7oo. 



Den underström (i den egentliga Östersjön), som de båda förstnämda vattenprofven 

 tillhört, har sin källa utanför Östersjöns gränser, och man kan föreställa sig att dessa 

 vatten vid någon föregående tidpunkt befunnit sig vid ytan uti Kattegat eller något af 

 danska sunden och derstädes absorberat sin lufthalt. Denna underström har under en 

 senare tid helt eller delvis sinat ut. De stora och djupa undervattensbassinerna i den 

 egentliga Östersjön äro i närvarande tid endast delvis fylda med underströmmens saltare 

 vatten, och detta vatten är nu en stagnerande rest från en föregående tid af rikligare 

 inflöde och har under årens lopp varit utsatt för syreminskning i ovanligt hög grad. 



Deremot har bottenvattnet i Ålands haf sitt ursprung från Östersjön sjelf, såsom 

 man inser genom att följa det kilformiga lagret af 7 — 8 °/oo salthalt, hvilket är djupvatten 

 i Ålands haf, men ytskickt i egentliga Östersjön. Vattencirkulationen i detta mäktiga 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band 29. N:o 5. 9 



