16 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
kretion med tjocka och skarpa spetsar. Jämte dessa förekomma i palissadväfnadens 
understa parti smärre runda kristallsäckar, som äro fyllda af hvar sin mindre kristall- 
konkretion. 
Svampparenchymet kommer med afseende på cellernas form och anordning myc- 
ket nära motsvarande väfnad hos Dillenia indica L. och utgör en mellanform emellan 
den hyflika och den båglika svampväfnaden, hvarjämte det har på tvärsnitt 6—7 
cellers höjd och är tämligen småcelligt samt mycket lakunöst. Luftrummen hafva på 
tvärsnitt genom bladet en mycket växlande såväl storlek som omkrets och ligga på 
olika höjd, så att de kunna stå öfver hvarandra till ett antal af 3—4, hvarvid de 
mellersta äro störst. På tvärsnitt begränsas luftrummen af smala, nästan trådlika, 
enkla cellrader, hvilkas celler bilda ett nätverk eller ett galler och ofta äro smala, 
långsträckta i horisontal riktning samt försedda med vertikalt ställda, längre eller kor- 
tare utskott. De celler, som på tvärsnittet bilda de vertikala väggarne mellan luft- 
rummen äro i regeln kortare och bredare samt sträckta 1 vertikal riktning. På yt- 
snitt äro cellerna i det mellersta, mest lakunösa partiet at svampparenechymet långa, 
smala, nästan trådlika, vanligen något båglikt krökta och ofta försedda med smala 
utbuktningar samt anordnade i hvarandra korsande nätverk, hvars maskor allt efter 
sin storlek begränsas af 4-—6—10 celler. Upp mot palissadväfnaden blifva cellerna 
bredare, mer rundade och luftrummen på samma gång färre och mindre. Äfvenledes 
på ytsnitt äro understa lagets celler till större delen runda, ovala eller någon gång 
utdragna i korta utskott och kransvis anordnade kring klyföppningarnes andhålor. 
För att erhålla inre fasthet 1 denna väfmad genomdrages denna af talrika sklereider, 
som utgå från kärlknippenas hårdbast. Kristallsäckar, fyllda med hvar sin kristall- 
konkretion, äro ej sällsynta äfven 1 denna väfnad. Därjämte innehålla svampparen- 
chymets celler en brun substans i form af droppar, hvilka ofta tyckas hafva afsatts 
i imtercellularrummen på utsidan af cellväggen. Denna substans tyckes äfven afsätta 
sig på mellanväggarne mellan de utskott, genom hvilka cellerna stå i förbindelse med 
hvarandra, hvarigenom själfva mellanväggarne 1 synnerhet på ytsnitt företalla ovanligt 
tjocka. 
Kärlknippena äro med få undantag åtföljda af hårdbast på såväl öfre som undre 
sidan, mest på den senare. De äro alla inbäddade; till och med det i de sekundära 
nerverna befintliga kärlknippet, liksom alla de mindre, ligger under ett lågt palissad- 
parenchym. I kärlknippena förekomma långa, smala, i rader anordnade celler, som 
äro fyllda med ett brunt innehåll. 
