20 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
af hårdbast och strängslida, är svampparenchymet betydligt mäktigare och ofvan dem 
finnas, strängslidan oräknad, tvänne lag af svampparenchymeeller. De i storlek dem 
närmast kommande kärlknippena, som ligga något nedom midten på tvärsnittet, äro 
genom trenne rader svampparenchymeeller (strängslidan likaledes oräknad) skilda från 
palissadväfnaden och utgöras endast af sex hårdbastceller och ungefär tio trakeala 
element. Något vekbast har ej kunnat upptäckas i dessa kärlknippen. De minsta 
kärlknippena utgöras endast af några få långa och smala spiralkärl och bilda ett nät- 
verk emellan de större kärlknippena, omedelbart under svampparenchymets tredje 
lag, räknadt från palissadväfnaden. Dessa kärlknippen omgifvas af en ej tätt hopslu- 
ten strängslida, hvars celler genom utbuktningar stå 1 förbindelse med svampparen- 
chymets celler. Från de mindre kärlknippena utgå grupper af stora kantiga skle- 
reider, I, 5. 
Garcinia cochinchinensis Choisy. 
(Tafl. VIII, fig. 3—12, Tatl. IX, fig. 1.) 
Blad tämligen små, läderartade och mycket tunnare än hos föregående art. 
Epidermis saknar klyföppningar på öfre sidan. Dess celler på båda bladytorna 
med tämligen tjock yttervägg, i tvärsnitt rektangulära, låga och af samma höjd. Sedda 
från ytan äro de öfre, VIII, 4, mindre och hafva nästan raka, men de undre, VILI, 
12, något undulerade mellanväggar. Klyföppningar, sedda från ytan, tämligen glesa, 
små, runda, omgifna af tvänne med springan parallela biceller. Deras slutceller, IX, 
1, insänkta, små, 1 tvärsnitt nästan rektangulära, upprättstående, tjockväggiga, med 
oval snedställd hålighet, försedda med tjocka, små ytter- och innanlister och nästan 
öfvertäckta af de stora bicellerna, hvilka hafva tjocka ytterlister. 
Palissadparenchymet . upptager nära en fjärdedel af mesophyllets höjd, VIII, 3, 
och är anordnadt i tvänne rader. Dess celler skilja sig till formen väsentligen från 
dem hos föregående art och afvika, sedda på tvärsnitt, föga från svampparenchymets 
celler, hvadan bladen äfven skulle kunna hänföras till den typ, hvars mesophyll blif- 
vit mer eller mindre fullständigt förvandladt till svampparenchym. Pallissadväfnadens 
celler äro ej sällan nästan kvadratiska eller åtminstone föga högre än vida. Mer säl- 
lan äro de cylindriska, hvarvid deras höjd kan vara ända till 4 gånger större än 
bredden. På ytsnitt hafva cellerna i öfre raden, VIII, 5, merendels en mindre om- 
krets och stå tätare tillsammans än i den undre, VIII, 6. Hvarje epidermiscell kan 
täcka 2—3 palissadceeller i öfre raden (jfr VIIT, 4 och 5). 
Svampparenchymet är på tvärsnitt, VIII, 3, 3—4 gånger lägre och ej så lakunöst 
som hos föregående art, hvarjämte dess celler äro mycket mindre än hos denna. Van- 
ligen har denna väfnad 6—7 cellers höjd och består af på tvärsnitt i såväl vertikala 
som horisontala rader anordnade celler, som äro tämligen tjockväggiga, rundade eller 
i horisontal riktning förlängda och som merändels sakna utskott. Luftkamrar tämli- 
gen talrika, till största delen sträckta i vertikal riktning stundom ända från palissad- 
cellernas undre ändar i den öfre raden ned till undre epidermis eller till det cell-lag, 
som till större delen betäcker dennas insida. Andra lakuner taga sin början under 
