KUNGL. SV. VET. AKADRMIENS HANDLINGAR. BAND 39. N:o 2. 
ba 
7 
väfnad är särdeles rik på såväl stora som små luftrum. De större kunna sträcka sig 
från palissadväfnaden ända ned till undre epidermis, andra äro genom en tvärgående 
cellrad afdelade i ett öfre och ett undre luftrum och andra återigen, som befinna sig 
än i öfre, än i undre delen af svampväfnaden, sträcka sig endast genom ett färre an- 
tal cell-lag och hafva merendels en rundad omkrets. På ytsnitt äro cellerna i alla 
lagen, äfven det öfversta och understa, anordnade i nätverk och båglika. 
Kärlknippena. Endast de största äro genomgående och de dem i storlek när- 
mast kommande ligga intill undre sidan af palissadväfnaden, men sträcka sig ända 
ned till undre epidermis. Alla de öfriga mindre strängarne, äfven sådana som utgö- 
ras af 1—3 trakeala element, grämnsa med sin skarpt markerade strängslida in till 
palissadeellernas undre ändar. 
Bridelia tomentosa Blume? 
Under denna benämning förekomma bland det af MÖLLER hemförda materialet 
bladen af en i botaniska trädgården vid Buitenzorg odlad växt, hvilka emellertid, 
såsom varande nästan glatta, svårligen kunna tillhöra denna art. Endast på undre 
bladytan finnas, ehuru sparsamt, encelliga, tvåarmade trichom, värkliga Malpighiacé- 
hår, som enligt Solereder (a. st. pag. 847) äfven skola förekomma hos några Euphor- 
biaceer. Det är således möjligt att ifrågavarande blad kunna tillhöra någon annan 
art af samma släkte. Säkert är åtminstone, att de härstamma från någon till Eu- 
phorbiaceerna hörande växt. 
Epidermis på öfre ytan utan klyföppningar, med tämligen tjock, rak yttervägg, 
ganska storcellig; dess celler i tvärsnitt kvadratiska eller rektangulära, märkbart högre 
än på den undre, på ytsnitt olikformiga, med tämligen tjocka, undulerade mellanväg- 
gar och randporer i bukterna, till omkretsen märkbart större än på undre sidan. De 
undre epidermiscellerna på tvärsnitt hvälfda och försedda med en tunn yttervägg, på 
ytsnitt i följd af de vågiga mellanväggarne olikformiga. Undre ytans epidermis för- 
stärkes af ett hypoderma, hvars celler äro 1 tvärsnitt tämligen stora och på ytsnitt 
hafva ganska tjocka, raka mellanväggar och blifva i följd däraf polygonala. Större 
eller mindre grupper af epidermisceller eller enstaka sådana celler på båda blady- 
torna äro fyllda med ett brunt innehåll. De glesa klyföppningarne äro på ytsnitt 
mycket små, smala, aflånga och omgifna af tvänne med springan parallela biceller. 
Slutceellerna något nedsänkta, i det bicellerna hvälfva sig öfver dem, i tvärsnitt myc- 
ket små, runda och försedda med korta, smala och raka ytterlister. 
Palissadparenchymet upptager ungefär '/+ af mesophyllets höjd och består af 
tvänne rader. GCellerna i den öfre raden äro mycket små, smala, cylindriska och stå 
tätt tillsammans. Deras höjd är ungefär 6—8 gånger större än bredden, och en öfre 
epidermiscell täcker 8—10 sådana celler. På ytsnitt äro de rundadt polygonala och 
sakna mellanrum. Den undre radens palissadeeller äro likaledes tätt hopstående, men 
märkbart vidare, så att till hvarje sådan cell gränsa 2—3 palissadeeller i öfre raden 
och deras höjd öfverträffar endast 2—3 gånger bredden; de äro också något lägre än 
palissadeellerna i den öfre raden. 
