28 ARESCHÖUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
Svampparenchymet har 7—8 cellers höjd, är storcelligt, åtminstone i jämförelse 
med palissadväfnaden, och ganska lakunöst. Luftkamrarne äro än vertikala, högre 
eller lägre, stundom så höga, att de sträcka sig genom svampparenchymets hela höjd, 
än rundade eller sträckta i horisontal riktning. På ytsnitt äro cellerna bågformigt 
svängda och nätlikt anordnade: I det understa laget äro de på ytsnitt kortare och 
bredare samt ej märkbart krökta, men likväl nätlikt anordnade. 
Kärlknippena äro, med undantag af de minsta, omgifna af hårdbast. Endast 
de största äro genomgående; med aftagande storlek aflägsna de sig mer och mer från 
den undre epidermis, men stå fortfarande och slutligen endast genom en enkel rad af 
i tvärsnitt runda celler i förbindelse med den öfre, under det de minsta kärlknippena 
befinna sig omedelbart under palissadväfnaden. Ledade mjölkkärl eller måhända rader 
af mjölkeeller, som båda åtfölja kärlknippena, genomdraga hela mesophyllet och tränga, 
i likhet med mjölkkärlen hos många andra Euphorbiaceer, mellan palissadeellerna ut 
till öfre epidermis. De hysa ett brunt innehåll, möjligen af samma beskaffenhet som 
det i vissa epidermisceller. 
Agyneia multiflora Hassk. 
(Taf. XXV, fig. 15.) 
Blad små, tunna och tämligen späda. 
Epidermis utan klyföppningar på öfre sidan, småcellig och tunnväggig på båda 
ytorna och försedd med undulerade mellanväggar. Epidermiscellerna, sedda från 
ytan, af ungefär samma storlek på båda sidorna, de öfre i tvärsnitt vanligen något 
högre, i synnerhet i jämförelse med de undre epidermisceller, som omedelbart gränsa 
till luftrum. På öfre bladytan iakttagas mindre epidermisceller, som genom en tjock, 
rak vägg tyckas vara delade i tvänne och i någon mån likna en klyföppning, ehuru 
någon öppning mellan cellerna ej förefinnes. Klyföppningar på undre bladytan glesa, 
ovala, omgifna af tvänne med springan parallela biceller. Slutceller liggande i jämn- 
höjd med epidermis, mycket små och tämligen tjockväggiga, utan både ytter- och 
innanlister, upprättstående, inåt rundade, men utåt nästan koniskt afsmalnande: deras 
hålighet af ungefär samma form som själfva cellernas yttre kontur. 
Palissadparenchymet utgör ungefär '/;» af hela mesophyllets höjd och består af 
tvänne rader tätt hopstående, i förhållande till bredden låga celler, hvilkas höjd sällan 
är dubbelt större än bredden. På ytsnitt genom bladskifvan äro palissadecellerna po- 
lygonala och täckas till ett antal af 3—5 af hvarje öfre epidermiscell. Åtminstone i 
den öfre raden iakttagas på ytsnitt mellan de vanliga, på kloroplaster rika palissadeel- 
lerna andra, ganska talrika celler, som hafva ett färglöst innehåll, äro dubbelt större 
än de öfriga, 1 tvärsnitt runda och som förmodligen äro slemeeller. 
Svampparenchymet har ungefär 7 cellers höjd och är mycket lakunöst, bestående 
af jämförelsevis stora, på tvärsnitt runda eller horisontalt sträckta celler. Sedda från 
ytan äro de bågformiga ock bilda ett regelbundet nätverk med stora, vanligen runda 
maskrum, som äro lika stora i det understa laget. På tvärsnitt genom bladskifvan 
framträda intercellularrummen som luftkamrar, hvilka ej sällan sträcka sig från undre 
