KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 39. N:o 2. Si 
i tvärsnitt polygonala, hvarjämte deras omkrets är så stor, att endast 5—38 af dem 
täckas af hvarje epidermiscell. Men de äro ej regelbundet cylindriska, utan deras 
bredd växlar på olika höjd. Oftast är bredden på tvärsnitt störst mot båda ändarne. 
Svampparenchymet är storcelligt, ganska lakunöst och har ungefär 6—8 cellers 
höjd. Dess celler äro på tvärsnitt runda, ovala eller horisontalt sträckta och i så fall 
ofta krökta. Sedda från ytan, äro de i understa laget ej så regelbundet anordnade i 
ett nätverk och aflånga, raka eller något krökta samt med eller utan mindre utskott. 
I de närmast öfre lagen blifva cellerna större, bäglika och nätlikt anordnade med 
ganska stora maskor, hvarefter de i de öfversta på ytsnitt visserligen äro båglika, men 
kortare och bredare, nästan skiflika och nätlikt anordnade, ehuru med mindre maskor. 
I synnerhet i de undre lagen finnas talrika kristallsäckar, fyllda med hvar sin kristall- 
konkretion. i 
Kärlknippena sakna hårdbast, äro alla inbäddade i mesophyllet och åtföljas af 
de bekanta mjölkkärlen. De minsta, af ett ringa fåtal trakeala element bestående 
kärlknippena gränsa intill palissadväfnaden. Det enda skyddsmedel mot yttre meka- 
niska ingrepp, som finnes hos dessa blad, som 1i följd af sin tunnhet och späda be- 
skaffenhet jämte själfva bladskifvans betydliga storlek samt mesophyllets storcellighet 
tyckas vara i stort behof af dylika skyddsmedel, äro de synnerligt kraftiga nerverna, 
hvilka i sin undre sida innehålla ett mäktigt kollenkym. Då bladen, att döma af 
afbildningar, synas vara nedböjda, kunna de möjligen därigenom blifva mindre utsatta 
för yttre skada. 
Anm. Det torde böra ytterligare betonas, att de undersökta bladen voro myc- 
ket unga, liksom äfven att beskrifningen på mesophyliet afser dettas beskaffenhet på 
längre afstånd från de gröfre nerverna. 
Thea sinensis L. 
Blad medelstora, tunna, men fasta. 
Epidermis utan klyföppningar på öfre sidan, storeellig; epidermiscellerna på 
denna sida nästan dubbelt högre än på den undre och försedda med märkbart tjoc- 
kare yttervägg samt en likaledes tjock innanvägg, sedda från ytan ej synnerligen 
stora, runda — polygonala, med utåt tunna, smått ojämna, men inåt tjockare och 
raka mellanväggar. Undre epidermisceller med tämligen tjock innanvägg, sedda från 
ytan med en i anledning af de tämligen tjocka vågiga mellanväggarne oregelbunden 
omkrets, som är större än de öfre epidermiscellernas. Klyföppningar, sedda från ytan, 
stora, rundadt ovala och omgifna af 3—4 smala biceller, hvilkas yttervägg är försedd 
med i synnerhet på tvärsnitt skarpt framträdande kutikularlister. WSlutceller liggande 
i jämnhöjd med epidermis, i tvärsnitt ovala, i snedt horisontalt läge hvilande på och 
utmed bicellerna, som vidga sig inåt och äro rundade samt till stor del täcka slut- 
cellernas undre sida, försedda med smala, raka och framåtriktade ytterlister samt en 
svag antydan till innanlister. 
Palissadparenchymet upptager ungefär "/, af hela mesophyllets höjd, består af 
en cellrad och är skarpt begränsadt mot svampväfnaden, Dess celler tätt hopstående, 
