32 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
cylindriska eller uppåt något vidgade och i förhållande till höjden ganska vida, så att 
deras höjd endast är ungefär 7—8 gånger större än bredden och endast 2—3 palissad- 
celler kunnna täckas af hvarje öfre epidermiscell. I tvärsnitt äro de rundadt poly- 
gonala och utan mellanrum liggande tätt tillsammans. 
Svampparenchymet, storcelligt och ganska lakunöst, har ungefär 6—7 cellers höjd. 
De till palissadväfnaden gränsande cellerna bilda på tvärsnitt en nästan sammanhän- 
gande, endast här och där af större mellanrum afbruten horisontal rad och äro run- 
dade eller sträckta i vertikal riktning. De öfriga cellerna äro på tvärsnitt runda eller 
aflånga, sträckta i horisontal riktning och någon gång utbuktade i ett eller annat ut- 
skott samt öfvervägande anordnade i vertikala rader. Luftkamrar talrika och aft 
mycket växlande storlek; de mindre tämligen lika stora i alla dimensioner, de större 
återigen smala och sträckta i vertikal riktning, ej sällan gränsande å ena sidan till 
palissadparenchymet, å andra till undre epidermis. Vanligen äro de dock skilda från 
palissadväfnaden genom svampparenchymets öfversta cellrad eller från undre epidermis 
genom ett lag af svampparenchym eller kunna de genom en horisontal cellrad vara 
afdelade i tvänne öfver hvarandra ställda kamrar. MSedda från ytan äro de till pa- 
lissadväfnaden gränsande cellerna ovala eller runda, mycket vidare än palissadecellerna 
och i synnerhet i närheten af kärlknippena försedda med en eller annan utbuktning 
samt åtskilda af luftrum, men i alla de undre lagen båglika och nätlikt anordnade, 
ehuru de äro tämligen korta och breda. I det understa laget äro cellerna på ytsnitt 
aflånga, mer eller mindre krökta, med korta utskott och smärre maskrum. Fria 
sklereider förekomma i svampparenchymet, men äro sällsynta: däremot äro kristall- 
säckar med kristallkonkretioner vanliga. 
Kärlknippena inbäddade, ehuru de större äro såväl på öfre som undre sidan 
belagda med ett tunnt hårdbastlag. De minsta kärlknippena, bestående af några få, 
af strängslida omgifna spiralkärl, ligga närmare undre bladytan och under andra eller 
tredje laget af svampparenchymet, uppifrån räknadt. 
Hernandia peltata Meissn. 
Blad ganska stora, sköldlika, tjocka, läderartade och tämligen längt skaftade: 
Hpidermis storcellig och med ej synnerligt tjock yttervägg på båda ytorna, utan 
klyföppningar på den öfre. Dess celler på öfre sidan i tvärsnitt rektangulära eller 
kvadratiska, märkbart högre än på den undre, hvars celler hafva hvälfda ytterväggar. 
Sedda från ytan, hafva de öfre epidermiscellerna en något granulerad, med randporer 
försedd yttervägg samt vågiga mellanväggar, så att cellernas omkrets blir oregelbunden. 
Undre epidermisceller på ytsnitt med buktiga mellanväggar, föga granulerad yttervägg 
samt af ungefär samma storlek som de öfre. På undre ytan finnas strödda, encelliga 
och tjockväggiga hår jämte af ett kort, encelligt skaft samt ett tvåcelligt hufvud 
bestående glandler, lika dem SOoLEREDER (II, pag. 513) iakttagit hos det närstående 
släktet Illigera. Klyföppningar tämligen talrika, stora, nästan runda och omgifna af 
tvänne smala, med springan parallela biceller. HSlutceller i tvärsnitt höga, inåt af- 
smalnande och försedda med mycket små, raka och in emot hvarandra riktade innan- 
