44 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
III. Dorsiventrala blad med skiflikt svampparenchym. 
Adenanthera pavonina L. 
(Taf. XXI, figg. 3—10.) 
Småblad tämligen små, tunna och mjuka. 
Epidermis storcellig och tunnväggig på båda bladytorna, XXIII, 3, utan klyf- 
öppningar på den öfre. På tvärsnitt äro dess celler mycket växlande såväl till höjd 
som bredd, och detta af den orsaken att icke blott mellanväggar, XXIII, 4, 10, utan 
äfven ytter- och innanväggarne på båda bladytorna, X XII, 3, äro starkt undulerade. 
Då en utbuktning genomskurits, blifver den genomskurna cellen mycket mindre än 
om själfva cellkroppen träffats af knifven, liksom den cell, som genomskurits på det 
ställe, där ytter- eller innanväggen är bågformigt hvälfd, blifver högre. Ytterväggen 
på båda bladytornas epidermis fint och tätt granulerad. Sedda från ytan äro cellerna 
på såväl öfre, XXII, 4, som undre ytan, XXII, 10, ganska stora, oregelbundna och 
hafva en öfvervägande långsträckt form, i synnerhet på den undre sidan. Klyföpp- 
ningar glesa, sedda från ytan ovala och omgifna af tvänne olikstora biceller, som äro 
parallela med springan och hvilkas till epidermiscellerna gränsande mellanväggar äro 
vågiga, XXIII, 10. Sluteeller små, tjockväggiga, i tvärsnitt nästan runda med liten 
tvärställd hålighet, liggande i jämnhöjd med epidermis och försedda med små, nästan 
omärkliga ytterlister, utan innanlister. 
Palissadparenchymet upptager mer än hälften, stundom ända till '/; af hela 
mesophyllets höjd och utgöres af en enda rad höga, sällan septerade celler, hvilkas 
höjd är ungefär 5—38 gånger större än bredden, XXII, 3. Dessa celler äro mycket 
tunnväggiga och ej regelbundet cylindriska, utan ofta på olika höjd omväxlande vid- 
gade och afsmalnande, dock så att de utåt mot epidermis äro vidast och smalast inåt 
mot svampparenchymet. Därför stå de ut mot öfre ytan så tätt tillsammans, att de 
blifva polygonala, XXII, 5, och mellanrum saknas och de äro så stora, att hvarje 
öfre epidermiscell, oaktadt sin ansenliga storlek, täcker endast 4—9 sådana celler, 
hvaremot deras inre ändar äro i tvärsnitt rundadt ovala samt åtskilda af större eller 
mindre mellanrum, hvarvid cellerna ofta hafva benägenhet att ordna sig i krans kring 
mellanrummen, XXIII, 6. 
Svampparenchymet, som är skarpt begränsadt mot palissadväfnaden, är mäkti- 
gast i de tjockare delarne af bladet, nämligen närmast på ömse sidor af medelnerven, 
där denna väfnad är 5—7 celler hög, men består i de tunnare delarne af endast 3—4 
ganska regelbundet horisontala rader, XXII, 3. På tvärsnitt genom bladskifvan äro 
cellerna tämligen små, sträckta i horisontal riktning, och således breda samt låga. 
Sedda från ytan, XXII. 7, 8. 9, äro de däremot ganska stora och försedda med korta, 
