58 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
Kärlknippena. Endast de i de sekundära nerverna befintliga äro genomgående 
och omgifna af talrika, med en brun vätska fyllda celler. De mindre kärlknippena 
utgöras af några i en vertikal rad ställda kärl, hvilken rad är skild från palissad- 
väfnaden genom en aflång cell, som saknar innehåll, och på undre sidan begränsas 
af en rundad cell, som likaledes saknar innehåll. Förmodligen äro dessa celler rester 
af strängslidan, hvilka bibehållit sin natur af strängslideceller. Till och med de minsta, 
till endast ett eller två tracheala element reducerade kärlknippena äro åtföljda af 
tvänne sådana celler. 
Colubrina asiatiea Brogn. 
Blad små, tunna, glatta och glänsande. 
Epidermis storcellig, på öfre ytan utan klyföppningar; dess celler i tvärsnitt 
dubbelt högre och bredare än på den undre, sedda från ytan polygonala och betyd- 
ligt större än de undre epidermiscellerna, hvilkas mellanväggar äro svagt buktade. 
Klyföppningar tämligen sparsamma, med smal, oval omkrets, utan biceller; deras 
slutceller liggande i jämnhöjd med epidermis, ehuru lägre än dennas celler, som sträcka 
sig under dem och ofta mer eller mindre täcka deras undre ändar, i tvärsnitt rundadt 
fyrkantiga, små och tämligen tjockväggiga, med mycket små ytterlister, utan innan- 
lister. I undre ytan finnas grupper af mycket tjockväggiga epidermisceller, hvilkas 
väggar äro starkt ljusbrytande och förmodligen inkrusterade af någon mineralisk sub- 
stans. Ej sällan äro cellerna i svampväfnadens understa lag öfver dessa grupper på 
samma sätt beskaffade. På ytsnitt befinnas någon gång klyföppningarne vara om- 
gifna af en krans dylika öfverhudsceller, hvarvid själfva öppningen blifver starkt hop- 
trängd och slutcellernas väggar förtjockade på samma sätt som epidermiscellernas. 
Palissadparenchymet är skarpt skildt från svampväfnaden, utgör ungefär '/, af 
hela mesophyllets höjd och består af en enda rad höga, men smala, regelbundet cy- 
lindriska, vanligen septerade och tätt hopstående celler, hvilkas höjd är omkring 7—58 
gånger större än bredden. I tvärsnitt äro cellerna polygonala och deras omkrets 
ungefär 5—9 gånger mindre än den af en öfre epidermisceell. En och annan större 
kristallsäck förekommer mellan palissadcellerna. 
Svampparenchymet, som är ganska småcelligt, torde närmast kunna hänföras till 
den skiflika typen, ehuru det i flera hänseenden afviker från denna i dess mest ka- 
rakteristiska form. Det har 4—5 cellers höjd och cellerna äro på tvärsnitt i förhållande 
till bredden höga och till omkretsen ofta mycket oregelbundna i följd af de korta 
och breda utskott, som ofta utgå från deras uppåt eller nedåt vända sidor och genom 
hvilka cellerna blifva flikiga. Ännu mer blir detta förhållandet på ytsnitt, på hvilka 
de horisontala utbuktningarne tydligare framträda. Någon egentligen nätlik anordning 
af cellerna äger ej häller rum. Cellerna i den närmast under palissadväfnaden be- 
fintliga raden äro de största och på tvärsnitt mer höga än breda och mer eller mindre 
vertikalt ställda, än afsmalnande inåt, än något smalare närmare deras midt samt på 
ytsnitt likaledes större än de öfriga, tämligen korta och breda, med i följd af utbukt- 
ningar oregelbunden omkrets, endast skilda från hvarandra genom smärre mellanrum. 
