60 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
Cellerna i den öfversta raden hafva på tvärsnitt en sådan form, att man kan råka i 
villrådighet om, huruvida de böra uppfattas såsom palissad- eller svampparenchym- 
celler. De äro nämligen upprätta, rundadt aflånga och tätt hopstående samt inne- 
hålla liksom palissadeellerna en brun vätska; stundom kunna de till och med vara 
något palissadlika. Å andra sidan äro de på ytsnitt korta och breda, något krökta 
samt försedda med korta, breda utbuktningar, som föranleda uppkomsten af mindre 
luftrum. Dessutom innehålla de i likhet med de typiska svampparenchymeellerna 
stora enkla kristaller eller små kristallkonkretioner, som bäggedera tyckas saknas i 
palissadparenchymet. Och dessutom förekommer brunt innehåll äfven i det understa 
eller båda de understa cell-lagen af svampparenchymet. Cellerna i denna väfnad 
under den öfversta raden äro på tvärsnitt runda, när de blifvit genomskurna och i 
så fall anordnade i vertikala rader, som begränsa luftkamrarne, men i annat fall mer 
eller mindre rektangulära, bildande horisontala rader. Det intercellulära systemet 
utgöres på tvärsnitt af smala luftkamrar, som än äro mycket höga än låga, sträc- 
kande sig genom ett större eller mindre antal cell-lag. ”Sedda från ytan äro cellerna 
i alla de öfriga, under det öfversta liggande lagen typiskt skiflika och försedda med 
talrika utbuktningar, hvarigenom luftrummen blifva jämförelsevis små, till omkretsen 
betydligt mindre än ytan af någon bland de omgifvande cellerna. Äfven i det un- 
dersta laget äro cellerna skiflika, ehuru något kortare och bredare. 
Kärlknippena äro samt och synnerligen inbäddade och omgifna af härdbast, 
som återigen inneslutes af en strängslida, hvars celler innehålla hvar sin enkla kristall, 
som är större än de kristaller, hvilka finnas 1 svampparenchymet. De större kärl- 
knippena sgränsa med sin strängslida upp till undre randen af svampparenchymets 
öfversta cellrad och ned till understa raden i samma väfnad. I samma mån kärl- 
knippena aftaga 1 storlek aflägsna de sig också från öfre ytan och närma sig den 
undre, så att de minsta äro genom endast ett par cell-lag skilda från undre epi- 
dermis. 
Till samma bladtyp höra äfven följande växter, hvilka ej underkastats någon 
mer ingående undersökning: 
Galphimia glauca Cav., blad små och tunna; öfre epidermis med tunn ytter- 
vägg; kärlknippen inbäddade. 
Melastoma polyanthum Blume, blad medelstora, tunna; öfre epidermis med 
tjock yttervägg; kärlknippen inbäddade. 
Coussapoa villosa Poepp. & Endl. (från Ecuador, Baron EGGHRs), blad stora 
och mycket tunna, kortskaftade; mesophyll småcelligt; de flesta kärlknippen inne- 
slutna i nerver, de öfriga inbäddade. 
Morinda citrifolia L., blad stora, tämligen tunna; äfven öfre epidermis med 
tunn yttervägg; svampparenchym mycket kompakt, bestående af i regelbundna hori- 
sontala rader ordnade celler och i synnerhet i öfversta raden innehållande raphid- 
säckar; kärlknippen inbäddade. 
