62 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
IV. Dorsiventrala blad med taggigt svampparenchym. 
Brownea capitella Jacq. 
(Taf. XNILI, fig. 11—16. Taf. XXIV, fig. 1.) 
Småblad tämligen stora, tunna, men fasta, glatta och glänsande. 
HEpidermis småcellig, med tämligen tunn yttervägg, utan klyföppningar på öfre 
sidan; dess celler i tvärsnitt rektangulära, XXIII, 11, sedda från ytan 1 följd af de 
vågiga, tämligen tjocka mellanväggarne till omkretsen oregelbundna, mycket mindre 
på den öfre, XXTIV, 1, än på den undre sidan, XXIII, 15. Klyföppningar tämligen 
talrika, med oval omkrets, omgifna af tvänne med springan parallela biceller, något 
insänkta. Deras slutceller i tvärsnitt mycket små, tjockväggiga, låga och breda, utan 
såväl ytter- som innanlister och med smal, tvärställd hålighet, slutande sig till undre 
delen af bicellerna, som hvälfva sig öfver den närmast tillgränsande delen af slut- 
cellerna. 
Palissadparenchymet är i likhet med svampparenchymet ganska storcelligt och 
skarpt skildt från sistnämnda väfnad. Det upptager '/s—"/1+ af mesophyllets höjd 
och består af en enkel rad, XXIII, 11, stundom septerade celler, hvilka ej äro regel- 
bundet cylindriska, utan vanligen inåt afsmalnande eller till och med något buckliga 
och sålunda åtskilda genom större eller mindre mellanrum. Deras öfre ändar äro på 
ytsnitt genom bladet polygonala, XXIII, 12, och ungefär lika stora som ytan af en 
öfre epidermiscell eller dubbelt mindre. 
Svampparenchymet, XXIII, 11, utgöres af 5—7 något så när horisontala cell- 
rader. Cellerna i de båda nedersta raderna äro merändels märkbart mindre än 1 de 
öfriga och på tvärsnitt ej sällan något palissadlika; på ytsnitt stå cellerna 1 understa 
laget, XXTII, 14, tätt tillsammans, så att mellanrum endast förefinnas öfver klyf- 
öppningarne, och äro ganska breda, aflånga eller polygonala. I det näst öfre laget, 
XXIII, 13, äro på ytsnitt mellanrummen talrika och större, hvarjämte själfva cellerna 
hafva en öfvervägande rundad form, ehuru de ej sällan äro försedda med horisontala, 
korta, men breda utskott. På tvärsnitt genom bladet hafva cellerna i de öfriga lagen 
en ganska oregelbunden form i följd af smala, nästan tagglika utskott, som i synner- 
het finnas på cellernas öfre och undre sidor, XXTII, 11, men äro sällsynta på deras 
öfriga sidor. På ytsnitt XXIII, 16, hafva därför cellerna en mera regelbunden form, 
äro ofta något krökta, breda och försedda med korta, breda utskott. Intercellular- 
rummen äro små och föga talrika, hvilket emellertid kompenseras af de mellanrum, 
som 1 anledning af de nyss anförda tagglika utskotten finnas mellan cell-lagen. 
Kärlknippen. Äfven ganska små kärlknippen äro genomgående och åtföljas af 
hårdbast. Af de mindre, icke genomgående sträcka sig de större med sitt hårdbast 
upp till öfre epidermis, men gränsa på undre sidan intill svampparenchymet, och de 
minsta, till en grupp af kärl reducerade strängarne ligga omedelbart intill insidan aft 
palissadväfnaden. Sådana kärlknippen äro ganska sparsamma. 
