64 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 
Buettneria anatomica?! 
Blad, små, tunna, men tämligen fasta, på undre sidan nätådriga. Med hänsyn 
till den inre byggnaden öfverensstämma de med bladen af B. angulata i de flesta 
afseenden, såsom öfverhudens och klyföppningarnes beskaffenhet, det småcelliga, något 
kantiga svampparenchymet och kärlknippenas förhållande. Dock skiljer sig denna 
art från föreg. därigenom att palissadväfnaden består af tvänne cellrader, som till- 
sammans utgöra nära hälften af mesophyllets höjd, och att dess celler äro mer regel- 
bundet cylindriska samt att svampparenchymet har ungefär 7—9 cellers höjd. 
Thespesia populnea Soland: 
Blad tämligen stora, tunna, läderartade och ganska långt skaftade. 
Epidermis på bladets öfre sida utan klyföppningar och vanligen bestående af 
två eller ett, sällan tre cell-lag. När öfverhuden är enkel, blifva dess celler mycket 
höga, af ungefär samma höjd som den dubbla epidermis och äro förvandlade till 
slemceller. I den af tvänne lag bestående öfverhuden äro cellerna i det öfre laget i 
tvärsnitt vanligen mycket låga, plattade, under det undre lagets celler ofta äro slem- 
celler eller kristallsäckar, innehållande en större kristallkonkretion. När epidermis 
utgöres af trenne cell-lag, förhålla sig cellerna i tredje laget på samma sätt som i det 
andra. Det öfversta lagets celler med tämligen tunn yttervägg och, sedda från ytan, 
ganska stora, polygonala” och försedda med tjocka mellanväggar, men betydligt 
mindre än cellerna i de undre lagen, hvilkas celler äfven äro polygonala, med undantag 
af slemcellerna och kristallsäckarne, som hafva en rundad omkrets. Äfven på öfre 
ytan förekomma, ehuru sparsamt, de för Malvaceerna karakteristiska stjärnhåren. 
Därjämte finnas på denna sida äfven flercelliga, i bladytan insänkta glandler, som af 
KUNTZE (a. st. pag. 231) iakttagits hos flere andra Malvaceer. De utgå från en liten, 
i tvärsnitt oval, horizontalt sträckt tjockväggig samt af brunt innehåll fylld epider- 
miscell, som bildar bottnen af själfva fördjupningen och som inåt sluter sig till en 
liten, i tvärsnitt nästan rektangulär hypodermacell. Glandeln, som är aflång och 
uppat bredare, utgöres af en nästan enkel, af fem celler bestående rad, men af dessa 
celler är den mellersta genom en vertikal vägg delad i tvänne. Alla cellerna hysa 
ett brunt innehåll och i synnerhet den hvälfda toppceellen är i spetsen mycket tjock- 
väggig. Den undre bladytan betäckes af ett tjockt, af stjärnhår bestående lager. 
Dess epidermis består emellan de talrika nerverna af tjockväggiga, låga, ofta mer 
eller mindre sammantryckta celler, som på ytsnitt vanligen äro något större och 
hafva en mer aflång omkrets än de öfre epidermiscellerna jämte tunna och något 
vågiga mellanväggar samt något strimmig yttervägg. Klyföppningar mycket talrika, 
ätskilda endast af en eller annan epidermiscell, på ytsnitt ganska stora, ovala och 
1 Detta namn förekommer ej i Hortus Kewensis. 
” G. KuNntzE (a. st. pag. 168) uppgifver mellanväggarne vara vågiga, hvilket emellertid ej är för- 
hållandet med öfverhuden på bladen af den från botaniska trädgården i Buitenzorg härstammande plantan. 
