KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 39. N:o 2. 
-—T 
cv 
Dentella repens Forst. 
Blad mycket små, men i förhållande till storleken tämligen tjocka, mjuka. Hela 
växten mycket liten och späd, örtartad, nedliggande. 
Epidermis storcellig, tunnväggig och med undulerade mellanväggar samt klyf- 
öppningar på båda sidorna. Dess yttervägg äfvenledes ganska tunn och strimmig, i 
synnerhet på undre sidan af den medelnerven täckande öfverhuden, hvars celler äro 
långsträckta och i tvärsnitt runda samt mycket högre än de öfriga epidermiscellerna. 
Strimmorna äro parallela med cellernas längdaxel och själfva cellerna, sedda från ytan, 
på öfre sidan kortare och bredare än på den undre. Klyföppningar tämligen glesa 
på båda sidorna, på ytsnitt aflångt ovala, omgifna af tvänne med springan parallela 
biceller, hvilkas i förhållande till slutcellerna utåtvända väggar äro vågiga. Slutceller 
jämte bicellerna liggande i jämnhöjd med öfriga epidermisceller, men märkbart lägre 
än dessa, hvarigenom emellan klyföppningsapparaten och närmaste mesophyll-lag 
bildas ett luftrum, som i synnerhet i den öfre bladytan utgör den egentliga andhålan. 
Slutceller mycket små, i tvärsnitt rundade, upprättstående och sålunda nästan parallela 
med bicellerna, utan innanlister och med små, upprätta ytterlister. I undre bladytan, 
i närheten af medelnerven, uppträda dessutom klyföppningar, som sitta i spetsen af 
små emergenser. 
Palissadparenchymet, som är ganska storcelligt, tunnväggigt och vattenrikt, bildar 
en enkel ceilrad och utgör på tvärsnitt ungefär '/s af mesophyllets höjd. I den 
tjockare delen af bladet närmast å ömse sidor om medelnerven antaga äfven cellerna 
i det underliggande laget form af palissadeeller, i hvilket fall denna väfnad bildar 
ungefär hälften af mesophyllets höjd. Palissadceellerna, hvilkas höjd är omkring 4—6 
gånger större än bredden, hafva på ytsnitt en rund omkrets, som är 3—4 gånger 
mindre än den af en epidermiscell. Mera sällan förekomma raphidsäckar i denna väfnad. 
Svampparenchymet är i synnerhet i förhållande till bladens storlek mycket stor- 
celligt samt äfvenledes tunnväggigt och vattenrikt och har ungefär 6 cellers höjd. 
På tvärsnitt äro dess celler runda, ovala eller aflånga och i sistnämnda fall sträckta 
än i vertikal än i horisontal riktning, hvarjämte mellanrummen emellan dem äro 
mycket små, ej så stora som omkretsen af någon bland de omgifvande cellerna. 
Någon benägenhet till cellernas anordning i vare sig horisontala eller vertikala rader 
gör sig knappt märkbar hos denna väfnad. På ytsnitt befinnas cellerna i alla lagen 
hafva en rund eller rundadt aflång omkrets, som 1 följd af cellernas benägenhet att 
medelst korta breda utbuktningar sätta sig i förbindelse med hvarandra blifver mer 
eller mindre oregelbunden. Det intercellulära systemet framträder, äfven betraktadt 
från ytan, svagt utbildadt, inskränkt till interstitier, som med undantag för andhålorna 
äro betydligt mindre än omkretsen af någon bland cellerna. Raphidsäckar äro ej 
ovanliga i denna väfnad, i synnerhet närmare undre bladytan. De äro i tvärsnitt 
runda, men sedda från ytan ganska långa med afrundade ändar och sträckta i bladets 
längdriktning. 
Kärlknippena äro alla inbäddade och sakna hårdbast. Äfven det i medelnerven 
inneslutna omgifves af klorofyllförande, tunnväggiga, ehuru långsträckta celler och 
EK. Sv. Vet. Akad. Handl. Band 39. N:o 2. u 10 
