KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 39. N:0 2. 71 
i det den är dubbelt eller till och med mer än dubbelt högre än svampparenchymet 
och består af tvänne rader celler, af hvilka de i den undre raden äro betydligt vidare 
och ungefär tre gånger lägre än cellerna i den öfre. I den senare raden är cellernas 
höjd 20—30 gånger större än bredden. Olikheten i palissadparenchymets organisation 
kan i föreliggande fall ej bero på den omständigheten, att de undersökta tvärsnitten 
tagits från olika partier af bladskifvan, ty i de från Bombay härstammande bladen 
befanns palissadparenchymets byggnad vid bladets midt vara densamma som utmed 
bladkanten. Ej häller kan den bero därpå, att bladen från Bombay måhända varit 
skuggblad, men de från Java solblad, ty äfven de förra utmärka sig genom höga, 
smala och mycket tätt hopstående palissadeeller och äro således solblad. 
Svampparenchymet, som är storcelligt och kompakt, har ungefär 7 cellers höjd. 
På tvärsnitt äro cellerna i det understa, liksom vanligen äfven i det näst understa 
och stundom äfven 1 det öfversta laget, vertikalt sträckta, ehuru deras höjd föga öf- 
verträffar bredden, hvarjämte de stå tätare tillsammans. I de mellanliggande lagen 
däremot hafva de rundad eller aflång form och äro i senare fallet horisontalt sträckta. 
Luftrummen, likaledes på tvärsnitt, små, merändels mindre än omkretsen af någon 
bland de omgifvande cellerna; mera sällan äro de höga, smala och sträcka sig genom 
3—4 cell-lag. Sedda från ytan äro cellerna i alla lagen runda utan utskott, med 
undantag för de mellersta lagen, i hvilka de mindre kärlknippena befinna sig och 
hvilkas celler, utan att därigenom förlora sin mer eller mindre runda form, genom 
smärre utbuktningar ansluta sig till hvarandra. Och äfven intercellularrummen i dessa 
lag äro mindre än omkretsen af cellerna. Enkla kristaller förekomma i mängd i 
svampparenchymets celler, men inga kristallkonkretioner. 
Kärlknippena omgifvas af hårdbast, med undantag af de minsta, som gränsa 
omedelbart intill palissadparenchymet. De största äro genomgående, de dem i storlek 
närmast kommande kärlknippena gränsa med sitt hårdbast upp till öfre epidermis, 
men äro genom mesophyll skilda från den undre; de af hårdbast omgifna, men in- 
bäddade kärlknippena befinna sig på lika afstånd från öfre och undre ytan. Häård- 
bastet omgifves af enkla kristaller innehållande celler, och i vekbastet af de större 
kärlknippena uppträda de för Guttifererna utmärkande sekretgångarne. Talrika vatten- 
förande trakeider finnas i svampparenchymet. 
Anm. På undre bladytan förekomma svarta fläcken: som föranledas af någon 
svart substans, som fyller epidermiscellerna på vissa skarpt begränsade ställen. Äfven 
i öfre epidermis äro somliga celler fyllda med liknande innehåll, ja, till och med i 
svampparenchymet iakttagas cellgrupper, innehållande samma substans. 
Alchornea sp. 
Denna under namn af Weltria macrophylla i bot. trädgården i Buitenzorg 
odlade växt hör till släktet Alehornea och har af J. MUELLER (DC. prodr. XV, 
sect. post. pag. 901) identifierats med ÅA. cordata. Såväl denne författares beskrif- 
ning på denna art som äfven RiTTERSHAUSENS (a. st. pag. 401) framställning af blad- 
